42 



13. Scotosia Stph. 



Adskiller sig fra de 2 foregaaende Slægter ved, 

 at c^'s Bagkrop er meget lang, Genitalklapperne 

 og Endedusken er særdeles forlængede. Bagv.s Søm 

 er dybt takket, deres Unders, hos (^ uden Haardusk. 



Larven som hos den foregaaende Slægt. 



Oversigt over Arterne. 



Mellemfeltet mørkt; den ydre Mellemlinie med 

 et spidst Fremspring 2. rhamnåta. 



Mellemfeltet ikke mørkt; den ydre Mellemlinie 

 uden spidst Fremspring 1 . v e t u 1 å t a. 



1. S. vetulåta Linn. Tavle IV, Fig. 73. 



Vingerne graalige, med fint, sort Midtpunkt og talrige, 

 mørkere, bølgede Tværlinier. Mellemfeltet udad begræn- 

 set af en lysere Linie. Bølgelinien ofte utydelig, lys, 

 skarpt takket. Sømlinien sort, afbrudt paa Ribbeenderne. 

 Den inderste Halvdel af Frynserne mørkere. V. 1,3 — l,6Ctm. 



Larven graa, med en hvid Dobbeltlinie paa Ryggen 

 og en lysegul, sortplettet Sidestribe. Hovedet glindsende 

 sort. L. 2,2 Ctm. Paa Rhamnus (Vrietorn) mellem sam- 

 menspundne Blade. Puppen glindsende rødbrun, med 

 kegleformet Cremaster, der bærer en kort, fin EndegafFel. 



Udbredt i Jyll. og Fyen, sjældnere i Sj.; Loll. (Kæld- 

 skov. Maribo, Guldborg). Juli. 



2. S. rhamnåta SchifP. Tavle IV, Fig. 74. 



Vingerne mørkt rustbrune, med talrige sortagtige 

 Tværlinier. Forv.s Mellemfelt mørkere, begrænset paa 

 begge Sider af en fin, lys Linie og med sort Midtpunkt, 

 der undertiden er utydeligt. Den ydre Begrænsning har 

 under Kanten et stærkt, tvespidset Fremspring; den indre 

 Begrænsning er parallel med den ydre. Spidsen delt af 

 en mørk Skygge. Bølgelinien lys, takket, indad mørkere 

 skygget. Sømlinien sort. Frynserne med en bred, mørk 

 Delingslinie. V. 1,6— 1,9 Ctm. 



