79 III 



Forv.s ydre Mellemlinie mellem Randen og 3 

 jævnt bøjet i en Bue ; Mellemfeltet bagtil af sæd- 

 vanlig Bredde; Nyremærket kun ubetydelig 

 lysere end det mørkebrune til sortegraa Mellem- 

 felt : 25. 



25. Det indre Sømfelt hvidt 3. strigilis. 



Det indre Sømfelt ikke hvidt 4. latruncula. 



1. Underslægt Midna Stph. 



1. H. ophiogråmma Esp. Tavle IX, Fig. 134. 



Forv.s Grundfarve graalig-gulbrun. En Kantplet, der 

 udgaar fra Roden til lige forbi Nyremærket, udom 

 dette og henom Tapmærket, er mørkebrun. Denne 

 Plet er nedad begrænset af en hvidgraa, bugtet Linie, 

 der lige bag Tapmærket udvider sig til en Plet af samme 

 Farve. Mellemlinierne meget utydelige, Bølgelinien lige- 

 saa. Ringmærket mørkt, utydeligt, Nyremærket med lyse- 

 brun, indad mørkere Kærne. I det ydre Sømfelt, lidt over 

 Midten og ved Indervinklen en violetgraa Plet. Bagv. 

 gulgraa, med mørkere Sømskygge og en svag Midtplet. 

 V. 1,4—1,6 Ctm. 



Larven smudsig kødfarvet, uden Tegning, med sorte 

 Prikvorter. Bugsiden lysere, hvidlig. Hovedet glinsende 

 lysebrunt. Nakke- og Endeskjold sortebrune. L. 3 Ctm. 

 I de fine Skud af Iris eller i Straaene af Glyceria og andre 

 Græsarter. Puppen lysebrun, med 4 Kroge, hvoraf de 

 midterste er de længste, paa Cremaster. 



Sjælden : Sj. (Ermelund, Valby, Hellebæk), Jyll. (Hor- 

 sens), Loll. (Maribo). Juli— August. 



2. H. li ter os a Hw. Tavle X, Fig. 135. 



Forv.s Rodfelt sølvgraat, med rødligt Anstrøg. Den 

 indre Mellemlinie fint sortkantet udad, utakket. Mellem- 

 feltet lysere eller mørkere rødbrunt, ofte i Randhælvten 

 næsten sort. Den ydre Mellemlinie graa, utydelig, gaar 

 fra Kanten i en Bue ind under Nyremærket til det nedre 

 Inderhjørne, hvorfra den gaar som en ret Linie til Ran- 

 den og er paa dette Stykke indad sort; denne sorte Be- 

 grænsning fortsættes i Nyremærkets sorte Begrænsning 

 indad lige ud til Kanten. Det indre Sømfelt sølvgraat, 

 udad rødt bestøvet til Bølgelinien; det ydre Sømfelt graat. 



