ved at Lændestykket (Epimeren) sender en listeformet, 

 tyk Forlængelse bag om det Sted, hvor Benene er 

 fæstede og hen til den nederste Ende af det T-for- 

 mede Bugstykkes smalle, længdeløbende Del i Lege- 

 mets Midtlinje. 



Mellembrystets og Bagbrystets Hofteskaale ligger 

 derimod dels i den Ring, hvortil de hører, dels i den 

 forreste Part af den følgende Ring. Hvert Ben bestaar 

 af følgende Ledstykker: Hofte (Coxa), Hoftering (Tro- 

 chanter), Laar (Femur), Skinneben (Tibia) og Fod (Tar- 

 sus). Denne sidste dannes af indtil fem Led. Hoften 

 kaldes „fri", naar den kan drejes i Hofteskaalen ; i 

 modsat Fald: „sammenvokset". Hofteringen kan danne 

 et tydeligt Led (Fig. 2), men har hyppigst Udseende 

 som en Sideplade paa Grænsen mellem Hofte og 

 Laar. — Til yderste Fodled, Kloleddet, hører to spidse 

 Kløer samt ofte to eller flere ægdannede Hæftelapper 

 (Arolia). — Gattet aabner sig paa sidste Bagkrops- 

 ring, oftest umiddelbart bagved Kønsaabningen, sjæld- 

 nere sammen med denne i en fælles Hule, Kloaken. 

 — Hos Biller med korte eller studsede Dækvinger 

 plejer Ryggen paa sidste Bagkropsring at blive haardt 

 kitiniseret og kaldes da Gatdækket eller Pygidiet. 



Hannernes Parringsorgan bestaar af det egenlige 

 Parringslem (Penis) og 2 Par haarde, omsluttende 

 Klapper (valvulæ og valvæ). — I Almindelighed er 

 Parringslemmet (Penis) blødhudet; men hos nogle 

 Billeformer (f. Eks. Løbebiller) haardt og meget udstræk- 

 keligt. Hunnerne har ikke nogen egenlig Lægge- 

 brod, men de tre sidste Bagkropsled er ofte forlæn- 

 gede og omdannede til et Læggerør, der er haardt 



