86 



den sorte H. ignåvus Dft. Der er imidlertid ingen virkelig 

 Artsforskel mellem disse 2 Former. 



Denne og den foregaaende Art kan let skelnes fra alle de 

 andre Harpalus-Arter ved Punkterne ved Spidsen af 8de Mel- 

 lemrum, 



21. H. negléctus Dej. En lille, dybt sort, blank Art. 

 Følehornene begbrune, med 1ste Led samt Spidsen af sidste 

 Led klart gule. Brystet bredere end langt; Siderandene run- 

 dede fortil, tydelig indsnævrede fra Midten bagtil, glat; Bag- 

 hjørnerne stumpvinklede men skarpe. Dækvingerne noget 

 bredere bag Midten, Striberne stærke og dybe helt igennem; 

 Mellemrummene noget hvælvede hos Hannen, flade hos Hun- 

 nen. Undersiden sort, Benene begsorte. Fødderne lidt lysere. 

 L. 7— 8 mm. 



Temmelig sjælden, men udbredt; i sandede Egne. 



22. H. frøhil chi i St. Nær beslægtet med H. tardus, 

 men skelnes fra denne Art ved Formen af Brystet, som er 

 forholdsvis bredere, idet det næsten er dobbelt saa bredt som 

 langt. Dækvingerne er meget dybt og stærkt stribede; Mel- 

 lemrummene er ophøjede hos begge Køn, stærkest hos Han- 

 nen, medens de hos H. tardus er flade. Farven er dybere sort, 

 og Størrelsen i Reglen ringere. L. 81/2—91/2"""- 



Sjælden; bunden til sandede Egne, baade inde i Landet 

 og ved Kysten. 



23. H. hirtipes 111. Den største af Gruppen. Føle- 

 hornene sorte ved Roden, gradvis lysere 

 henimod Spidsen. Brystet glat; Siderandene 

 bredt udfladede ved Roden, gradvis snævrere 

 fortil. Dækvingerne lidt udvidede bag Midten, 

 blanke hos Hannen; Striberne stærke, men 

 fine, Mellemrummene flade; Undersiden og 

 Benene begsorte. Fødderne lysere. L. 14- 15 mm. 



Sjælden; bunden til sandet Jord. 



24. H. ferrugineus F. Helt rustbrun 

 Fig. 112. Harpalus ^^^^^ kastaniebrun; Følehornene gule. Brystet 

 hirtipes. bredere end langt, hjerteformet, glat, undtagen 



