103 



hver Side mod Bagranden, som er stærkt punkteret. Dækvin- 

 gerne meget fint skraverede; Striberne fint punkterede mod 

 Roden; Mellemrummene noget ophøjede hos Hannen, flade 

 hos Hunnen. Benene begbrune, Skinnebenene røde; Under- 

 siden sort. L. 6 — 7 mm. 



Ikke almindelig og noget stedegen. 



24. A. vulgåris Miill. Bronzefarvet, undertiden med rød- 

 lig Glans. Følehornene begbrune, med de første 3 Led røde. 

 Brystet bredere end langt; Baghjørnerne skarpt retvinklede; 

 Bagranden punkteret, men glat paa Midten. Dækvingerne 

 glatte; Striberne fine, Mellemrummene flade. Benene beg- 

 brune. Skinnebenene lyse. L. 6 — 6V2'"'"- 



Meget almindelig overalt. 



25. A. t r i V i å 1 i s Dft. En stor, bred Art. Dybt sort, med 

 meget svag Metalglans hos Hannen. Følehornene sorte, med de 

 første 3 Led røde. Brystet meget bredere end langt, noget 

 hvælvet, upunkteret; Siderandene rundede til bag Midten, Bag- 

 hjørnerne skarpt retvinklede. Dækvingerne med Striberne 

 temmelig stærke og dybe; Mellemrummene flade. Benene 

 sorte, Knæene undertiden svagt begbrune; Undersiden sort. 

 L. 8— 9 mm. 



Sjælden; paa Øerne. 



26. A. acuminåta Payk. Den største af Slægten. Mat 

 bronzefarvet, med rødligt eller grønligt 

 Skær. Følehornene begbrune, med de 

 3 første Led røde. Brystet meget bre- 

 dere end langt, upunkteret; Siderandene 

 jævnt rundede til Bagranden; Baghjør- 

 neme skarpt retvinklede; Bagranden 

 svagt konvex. Dækvingerne brede, 

 bredest bag Midten, upunkterede ; Stri- 

 berne dybe, Scutellarstriben med et 

 dybt Punkt ved Roden ; Mellemrum- 

 mene ophøjede. Benene begsorte, Un- p. j2o 

 dersiden sort. L. 9-11 mm. Amara^acuminata. 



Temmelig alm. og udbredt. (Efter Schiødte). 



