115 



randene parallele; Striberne dybe paa Rodhalvdelen, finere 

 henimod Spidsen, fint punkterede; Mellemrummene ikke stærkt 

 hvælvede, med 3 store og dybe Punkter paa 3die Mellemrum, 

 de to nærmest Roden længst fjærnede fra Sømmen, Benene 

 og Undersiden dybt sorte. L. 11 — 12™"!. 



Sjælden, dog udbredt; undertiden i smaa Selskaber. 



18. P. oblongo-punctåtus F. Bronzesort; Følehornene 

 begbrune, Rodleddene mørkere. Brystet lige 

 saa bredt som langt; Siderandene rundede 

 fortil, indsnævrede bagtil. Baghjørnerne skarpt 

 retvinklede; Roden med en dyb, stærkt punk- 

 teret Grube paa hver Side. Dækvingernes 

 Siderande mere eller mindre parallele hos 

 Hannen, udvidede bagtil hos Hunnen; Stri- 

 berne dybe fortil, svagere mod Spidsen, Mel- 

 lemrummene ikke stærkt hvælvede, med en 

 uregelmæssig Række af 5 — 6 dybe og store 

 Punkter paa 3die og 4de Mellemrum. Un- 

 dersiden sort; Benene røde, Laarene sorte, c- .^o o* 



' ' Fig. 128. Pterosti- 



L. 10— 12 mm. ^^^^ oblongo- 



Almindelig og udbredt overalt i Skovegne. punctatus. 



19. P. anguståtus Dft. Nær beslægtet med den fore- 

 gaaende, som den ligner i Størrelse og Form. Den adskilles 

 let ved, at Brystet er tydelig bredere end langt og har Side- 

 randene mere indsnævrede bagtil; Dækvingerne er forholdsvis 

 bredere. Farven er som Regel dyb sort, men der findes under- 

 tiden Eksemplarer med en svag Metalglans, dog aldrig saa 

 udpræget som hos den foregaaende. Pandefurerne er tydelig 

 kortere og fladere end hos foregaaende Art. Skinnebenene og 

 Fødderne mørkere. L. 10 mm. 



Meget sjælden, men sandsynligvis overset, da den let for- 

 veksles med foregaaende Art. Falster, Møen, Aarhus, Silkeborg 

 og Bornholm. Under lignende Forhold som foregaaende Art. 



[20. P. metållicus F. Denne Art adskilles let fra alle 

 de andre ved den stærke Metalfarve. Den er optagen i For-» 

 tegneisen i Nat. Tidsskrift, som funden en enkelt Gang paa 

 Sjælland, uden nærmere Oplysning; da Arten ikke let kan 



