168 



Dækvingernes Tegning er endnu mere udvisket end hos deir 

 foregaaende. Følehorn og Ben metalsorte, de førstes Rodled. 

 undertiden helt eller delvis rødgult. L. 3— i^"^"". 



Udbredt og ikke sjælden ved Bredden af Søer, især i Skove. 



Gruppe 11. 

 (Underslægt Brdcteon Bedel). 



36. B. pal udosum. Bronzebrun med metalgrønt Skær paa 

 hele Undersiden og oftest paa Panden og langs Siderandene 

 af Brystet og Dækvingerne. Brystet lidt bredere end langt^ 

 ikke stærkt indsnævret bagtil. Baghjørnerne skarpt retvinklede, 

 let fremstaaende. Dækvingerne svagt hvælvede, aflangt æg- 

 dannede, med 2 flade, aflangt firkantede, mat grønlige eller 

 sølvfarvede Gruber; Striberne fint punkterede. Ben og Føle- 

 horn mørkt bronzebrune. L. 6""". 



Meget stedegen, men i Antal hvor den findes; ved Bred- 

 den af Aaløb; Greisdalen, Horsens, Kolding. 



Tachypus Lap. 

 Af Udseende er Arterne af denne Gruppe meget 

 forskellige fra de andre Bembidier og ligner noget 

 Elaphrus-Arterne, fra hvilke de dog let adskilles ved 

 Antallet af udvidede Fodled hos Hannen og ved, at 

 Palpernes sidste Led er meget kortere end andet. 

 Hos Hannen er første Led af Forfødderne stærkt^ 

 andet svagt udvidet. 2 Arter kendes her fra Landet. 



Oversigt over Arterne. 



Brystet fint og tæt punkteret. Følehornenes 



Rodled mørkere. L. 5— SVs*""^ L pållipes 



Brystet temmelig grovt punkteret. Følehorne- 

 nes Rodled klart gult. L. 4V2— 4^/4 mm . , . 2. flåvipes 



1. T. pållipes Dft. Skinnende bronzebrun med metal- 

 grønt Skær, tæt og fint punkteret. Hovedet og Brystet spar- 

 somt, Dækvingerne tættere beklædte med fine gule Haar. Bry- 



