109 



Bagkroppen rødgul eller gul, ofte med Oversiden 

 mer eller mindre mørk 10. 



10. Bagkroppen bleggul 11. 



Bagkroppen rødgul 12. 



11. Bagkropsspidsen hvidgul 10. pallidivéntris. 



Bagkropsspidsen sort 11. quércus. 



12. Meso-Episternerne sorte 12. bétulæ. 



Meso-Episternerne i hvert Fald delvis gulbrune 



13. conjugåta. 



1. P. tétrica Zadd. Hoved og Thorax skinnende 

 sorte. Hannens Bagkrop helt sort, Hunnens oftest rødgul 

 med for Størstedelen sort Overside, men kan ogsaa være 

 helt sort (var. thalictri Kriechb.) eller rødgul med Und- 

 tagelse af 1. og en Del af 2. Led, der er skinnende sorte 

 (var. velåta Zadd.). Forlaarenes Spids brunliggul. For- og 

 Mellemskinnebenene undtagen Spidsen rødbrune. Bagbe- 

 nene sorte, undertiden er Knæene svagt brunlige. Vingerne 

 svagt røgfarvede. Vingemærke og Aarer sortebrune. 

 L. 4,5 mm. 



Larven er bleggrøn. Ryggen fra 2. eller 3. Led mørkt 

 graagrøn, Spirakellinien gullig. Hovedet rødbrunt med 

 sorte Øjne. Paa Thalictrum aquilegifolium. 



1 Eksemplar taget ved Ørnsø nær Silkeborg i Maj. 



2. P. geniculåta Htg. Sort; Pronotums Baghjørner, 

 Vingeskællene samt i Reglen ogsaa Overlæben og Clypeus' 

 Forrand hvidlige. Brodskedernes Rod gullig. Benene 

 hvidgule. Hofterne i større eller mindre Udstrækning 

 sortebrune, Laarene undtagen Spidsen og Roden, samt 

 Mellem- og Bagskinnebenenes Spids og Bagfødderne sorte. 

 Vingerne klare. Vingemærke og Aarer sortebrune. 

 L. 5 — 8 mm. 



Larven lyst brunliggul, paa Ryggen med 6 sorte Plet- 

 rækker, de midterste afbrudt paa 5.-7. Led. Desuden 2 

 Rækker paa Siden. Hovedet hos unge Larver sort, senere 

 brunliggult. Paa Røn. 



Falster, Faaborg, Assensegnen. Maj. 



3. P. melanocårpa Htg. Sort; Munden undertiden 

 brunlig, Vingeskællene mørkere eller lysere gulbrune. 



