166 



1. D. bimaculåtus Geoffr. (tristis Fabr.). Sort; 



Bagkroppens mellemste Led (oftest Q 2. — 5., c? 3.-4. Led) 



og i hvert Fald Hunnens Vingeskæl røde. Benene sorte, 



Laarenes yderste Halvdel, Skinneben og de første Fodled 



paa For- og Mellembenene og Bagskinnebenenes Spids 



med Sporerne røde; For- og Mellembenenes sorte Farve 



kan dog strække sig længere udefter, sjældnere er de helt 



sorte. Cenchri store. L. 8 — 10 mm. 



Larven ukendt. 

 Temmelig almindelig. 



2. D. dubius Kl. Ligner foregaaende i Kroppens 



Farvetegning, dog er Vingeskællene omtrent altid sorte, 



og hos var. atråtus Enslin er ogsaa hele Bagkroppen 



sort. For- og Mellembenene som hos foregaaende, dog er 



den røde Farve mere fremtrædende. Bagbenene enten helt 



sorte, eller Bagskinnebenene helt røde, ofte med sort 



yderste Spids (var. tim i dus KL), og hos var. de sér tus 



Kl. er tillige Vingeskællene røde. L. 10—12 mm. 



Larven ukendt. 



Ikke almindelig. Nordsjælland, Boserup, Vejle, Hor- 

 sens, Silkeborgegnen. Maj. 



3. D. palustris Kl. Sort med Bagkroppens mellem- 

 ste Led (9 2.-6. Led, d" i mindre Udstrækning) røde. 

 Benene sorte med rødlige Skinneben, sjældent (var. 

 s a X å t i 1 i s Htg.) kun Forbenenes Knæ, Skinneben og Fødder, 

 samt Vingeskællene røde. L. 8 — 9 mm. 



Larven med mørk grønliggraa Ryg og smudsig grøn- 

 lighvide Sider og Underside, Ryggens Midtlinie og Grænsen 

 mod den lysere Sidefarvning mørkere. Hovedet brunlig- 

 sort med gule Tegninger. — Lever i Equisetum palustre 

 og limosum-Stænglev og opæder indefra Vævet i de en- 

 kelte Stængelled lige ud til Overhuden. Naar et Stængel- 

 led er ædt op, gaar den til det næste; den bryder ikke 

 direkte gennem Skillevæggen ned deri, men gaar ud paa 

 Padderokkens Yderside og gnaver sig fra denne ind i 

 Nabostængelleddet. Forpupningen sker paa Land, og Larven 

 maa derfor ofte svømme et Stykke for at naa fra sin 

 Næringsplante ind til Sø- eller Mosebredden. 



Almindelig. Maj— Juni. 



