172 



fusus Enslin), eller endog blot til Mesonotums Midtflige 

 (var. lucens André); undertiden er hele Kroppen sort 

 (var. fumosus Steph. = aeneus Th.). Hunnens Brod- 

 skeder smalner lidt af udefter, næppe udvidede mod Spid- 

 sen. Hannens Følehorn længere end, Hunnens saa lange 

 som Bagkroppen. L. 7 — 8 mm. 



Larven ukendt. 



Var. fumosus er ret udbredt og temmelig almindelig. 

 Maj. 



2. Loderus Knw. 

 Meget nær beslægtet med foregaaende. Krop- 

 pen lidt slankere og Følehornene lidt kortere. 



Oversigt over Arterne. 



1. De mellemste Bagkropsled røde 4. pratorum. 



Hele Bagkroppen sort 2. 



2. 9 Brodskederne kraftige, set fra Siden ragende 



ud over Bagkropsspidsen. d" 5.-6. Bagkrops- 

 led med et hvidt, hudet Midtparti .. 1. palmåtus. 

 $ Brodskederne rager ikke ud over Bagkrops- 

 spidsen. (S 5. — 6. Bagkropsled uden hvidt, 

 hudet Midtparti 3. 



3. Vingemærket omtrent ensfarvet sortebrunt 4. 



Vingemærket ved Basis og ogsaa ofte langs Bag- 

 randen hvidt 2. gilvipes. 



4. Alle Laar røde 5. ve s tig i ål i s. 



I hvert Fald Mellem- og Baglaarene sorte 



3. genucinctus. 



1. L. palmåtus Kl. Sort; Forskinnebenenes Rod og 

 oftest Vingeskællene rødlige eller hvidlige, sjældnere og- 

 saa de øvrige Skinneben med bleg Basis. Issefurer tyde- 

 lige. L. 9— 10 mm. 



Larven ukendt. 



Temmelig almindelig. Foraarsdyr, April— Maj. 



2. L. gilvipes Kl. Sort; Overlæben, Vingeskællene, 

 undertiden ogsaa Pronotum og hos Hannen Clypeus hvid- 

 lige. Følehornene sortebrune, i Spidsen oftest lysebrune, 

 hos Hannen undertiden omtrent helt lysebrune. For- og 



