17 



9. C. peltarius Schreb. (patellatus v. d. Lind.). Ligner 

 meget den foregaaende Art, men er betydelig mindre. Bagho- 

 vedet mindre indtrykt end hos denne. Hannens Baghoved uden 

 Tand og Benskjoldet mørkt, brunt eller sort, paa Indersiden 

 hvidstribet eller plettet. L. 9— 12 mm. 



Rederne anlægges i vandret, sandet Terrain. Fra en Hoved- 

 gang udgaar længere Sidegange, der hver ender med én Celle. 

 Som Foder slæber Hvepsen Muscider, Thereva, Tachina og 

 andre Fluer ind i Reden. 



Almindelig. Juni^uli. 



6. Underslægt. Blepharipus Lep. 



De til denne Underslægt hørende Arter kan meget let skel- 

 nes fra alle andre Crabroner ved den langstilkede, gultegnede 

 Bagkrop. 



Om disse Dyrs Levevis kendes kun lidet med Sikkerhed; 

 de angives at samle Sommerfuglelarver til Foder. Rederne byg- 

 ges i haardt Træ. 



Oversigt over Arterne. 



Hannens Skinneben uden Tænder. Hunnens 



Pandegruber delte 10. signatus 



Hannens Skinneben med Tænder. Hunnens 



Pandegruber udelte 11. serripes 



10. C. signatus Pz. (dimidiatus Dahlb.) Sort, gultegnet. 

 Hunnen har paa Issen et Par dybe Gruber, der ved en Køl er 

 delte. Bagskinneben gule, Hannens uden Tænder, Hunnens fint 

 takkede. L. 8— 12mm. 



Temmelig sjælden. Den træffes oftest paa opstablet Ege- 

 brænde i Skove. Juli — August. 



11. C. serripes Pz. Ligner meget den foregaaende. 

 Hunnens Pandegruber udelte. Bagskinnebenene hos begge Køn 

 tæt tandede, hos Hannen sorte. L. 8 — 12 mm. 



Sjælden. August. 



7. Underslægt. Hoplocrabro Thoms. 

 Baghovedet med en stærkt fremspringende, kraftig Tand. 



12. C. qvadrimaculatus Fabr. Sort, gultegnet. Bag- 

 brystets hjerteformede Felt blankt, med en Fure i Midten. Bag- 



Nielsen : Gravehvepse. 2 



