m 



bagtil i en dyb Grube, der danner Skeden om en 

 Bitap, Springtornen, paa Forbrysttappen. Hos de 



Former, hvor Prothorax's 

 Ledføjning er mindst fri 

 (Eucnemider og Trixagider), 

 er Springtornen stærkt op- 

 adrettet, saa at den om- 

 trent ikke ses, om man 

 betragter Forbrysttappen — 

 efter at have løftet den ud 

 af sit Leje — nedenfra 

 (Fig. lii). Hos de Former 

 (Smeldere), hvor Ledføjnin- 

 gen bliver friere og Meso- 

 thorax springer mere frem, 

 faar Springtornen en mere 

 horizontal, bagudrettet Ret- 

 ning, og kommer derved til 

 ^ at rage frem bag Forbryst- 

 tappens Ende. I dette Til- 

 Fig. 1. Hoved og Prothorax, fælde betegnes Grænsen 



set fra venstre Side, af I Agri- mellem Tap Og Springtorn 

 lus viridus, II Trixagus der- 



mestoides, III Ectinus aterri- ved en Større eller mindre 



mus, IV Athous hæmorrhoi- ^^^^ ^^^ jj^j^^ ^^ andet 



dalis. C Hofteskaal, F For- ' 



brysttap, H Hagedække, M end den virkelige Forbryst' 



Kindbakker (Mandibler), O . _„ c^:a^ /c;« i \ t;i 

 Overlæbe (Labrum), P Pande- ^aps Spids (Flg. 1„,). Til 



liste eller -rand, S Springtorn, sidst, hos de Smeldere, hvor 

 Sr Siderandkant paa Prono- _ ,„.. ,,. i.i^i>- 



tum. Ledføjnmgen bliver helt fri 



og aaben forneden, svinder 



ogsaa Tanden bort og dermed det sidste Spor af 



Springtornens oprindelige Udspring, og Tappen 



