70 



haaret. Tæt punkteret. Vingedækkerne fint punktstribede, 

 med flade, rynket punkterede Mellemrum. Følehornene 

 hos 9 dybt, hos c? meget dybt savtakkede fra 4. Led. Pro- 

 notum kun lidt længere end bredt, dets Baghjørner lange 

 og spidse, med høj Køl. Længde 15—20 mm. 



I Begyndelsen af forrige Aarhundrede toges den i 

 Sorø-, Slagelse- og Herlufsholmegnen. For Tiden kendes 

 den fra følgende Steder: Sjælland (Bognæs, Vemmetofte 

 Dyrehave, Lekkende og Næsbyholm v. Præstø), Lolland 

 (Bremersvold, Sundby Storskov, Christianssæde og Søholt 

 V. Maribo Sø). 



Udbredt over Mellemevropa med England. Mod Nord 

 til V. Gotland og Nordtyskland (Vestprøjsen). 



6. Ectinus Esch. 

 Hovedet stærkt hvælvet. Overlæben helt be- 

 liggende paa Hovedets nedadvendende Side. Pro- 

 notums Siderand stump, fortil bøjet ned paa Un- 

 dersiden, ofte foran Midten afbrudt. Prosternal- 

 sømmen dobbelt, fortil med en 

 kort, flad Ansats til Følehorns- 

 fure. Pro-Epimeren med en Tand. 

 Forbrysttappen ved en Tand ad- 

 skilt fra Springtornen. Scutellum 

 punkteret og haaret. 



1. E. atérrimus L.(Fig.95). Smalt 

 aflang lancetdannet. Sort. Kort mørkt 

 behaaret. Pronotum tæt grovt punk- 

 teret. Vingedækkerne fint stribede, 

 med flade, fint punkterede Mellemrum. 

 Pronotum meget længere end bredt. 

 Baghjørnerne svagt udadbøjede og 

 med en skarp Køl. Længde 12 — 15 mm. 



Almindelig i Krat og Skove. 



Udbredt over Mellemevropas Fastland. Mod Nord til 

 Upland i Sverige (samt i Lapland), i Norge til Ringerike 

 og i Finland til russisk Karelen. 



Pig. 95. Ectinus 

 atérrimus. 



