83 



afsmalnende. De tydelige Punktstriber paa Dæk- 

 vingerne med grovere Punkter end de i Mellem- 

 rummene. Epipleurerne tydelige lige til Spidsen. 

 Fødderne er paa Undersiden af 3. og 4. Led besat 

 med fine Børster. 



1. D. marginåtus L. (Fig. 105). 

 mere lancetdannet. Hovedet mørkebrunt, 

 Vingedækkerne gulbrune, mod Sømmen 

 mørkebrune, sjælden helt gulbrune (var. 

 ful VU s Mrsh.). Kort og ret tyndt gult 

 behaaret. Pronotum tæt og ret fint 

 punkteret. Vingedækkerne med fine, 

 men tydelige Punktstriber, Mellemrum- 

 mene flade, fint punkterede. Føle- 

 hornene noget længere end Hoved -f 

 Pronotum. Pronotum saa langt som 

 bredt. Baghjørnerne svagt udadrettede, 

 fint kølede. Længde 6—8 mm. 



Almindelig i Skove, Krat og Haver 

 over hele Landet. 



Udbredelse: Hele Evropa samt Sibi- 

 rien. Mod Nord til Lapland. 



Smalt aflang, d" 

 Pronotum brunt, 



\^ 



Fig. 105. Dolopius 

 marginåtus, 9« 



10. Séricus Esch. 

 (Sericosomus Serv.). 



Overlæben bøjet mindre stærkt om paa Hove- 

 dets nedadvendende Side. Følehornene savtakkede 

 fra 4. Led. Pronotum med skarp, lige Siderand. 

 Dets Behaaring har Haarspidserne liggende bagud. 

 Prosternalsømmen dobbelt, fortil med en kort 

 svag Følehornsfure. Baghofternes Laardækker om- 

 trent parallelsidede, udadtil næppe afsmalnende. 

 Punkterne i de kun meget svage Striber paa 



6* 



