84 



Dækvingerne ikke større end de i Mellemrummene. 

 Føddernes Underside simpelt haaret. 



1. S. brunneus L. (d" = fugax Gyll.) (Fig. 106). 

 Bredt aflang lancetdannet. Pronotum hos d helt sort, 

 ganske svagt metallisk, hos 9 rødbrun med en bred Midt- 

 stribe og en langagtig Plet paa hver Side sorte. Vinge- 

 dækkerne rødbrune, mest rødlige hos 9. Benene og hos 

 9 tillige Følehornenes Rodled rødbrune. Sjældnere (hos 

 var. ti bi ål i s Redt.) er hele Oversiden 

 sort. Pronotum tæt og fint navle- 

 punkteret. Vingedækkerne fint stribede 

 med rynket-punkterede Mellemrum. 

 Følehornene noget kortere end Hoved 

 -f Pronotum. Pronotum saa bredt 

 som langt. Sideranden ikke indskaa- 

 ret foran Baghjørnerne, disse temme- 

 lig spidse, kølede, lige bagudrettede. 

 Længde 7—10 mm. 



Ret sjælden, men vidt udbredt. Sjæl- 

 land (Dyrehaven, Bøllemosen, Lyngby 

 Fig. 106. Sericus Mose, Brede, Gelskov, Rudehegn, Lil- 

 * brunneus. lerød, Gribskov, Teglstrup Hegn, Horn- 



bæk, Tisvilde, Jægerspris Nordskov, 

 Sorø, Hvalsø), Falster, Jylland (Ry, Vejle, Nørholm Skov 

 ved Varde, Bregninge, Lindum, Tylstrup, Hals Skov). 

 Sønderjylland. — Især paa blomstrende Røn, Hvidtjørn 

 og Skærmplanter. 



Udbredelse: Evropa, helt op til Lapland. 



11. Melanotus Esch. 



Pandens Forrand stærkt udviklet. Følehornene 

 savtakkede fra 4. Led. Pronotums Baghjørner med 

 kortere eller længere Længdekøl. Prosternalsøm- 

 men simpel, fortil med kort, svag Følehornsfure. 

 Forbrysttappen uden Afbrydelse gaaende over i 

 Springtornen. 



