39 



lig med Punktstriber, hvoraf ofte 3. og 4. Stribe 

 bagtil er forkortet og forbundet. 



Bekendt er Smeldernes Evne til at udføre temmelig 

 høje Spring, saa at de fra at ligge paa Ryggen, fra hvilken 

 Stilling de har vanskeligt ved at vende sig paa Grund af 

 de korte Ben, under Springet 

 kan vende sig i Luften og komme 

 ned paa Benene. Springet iværk- 

 sættes paa følgende Maade: 

 Først foldes Antenner og Lem- 

 mer tæt til Kroppen, eventuelt 

 ind i Furer til det samme, saa 

 at saa lidt som muligt rager 

 frem. Ved at sammentrække 

 bestemte Muskler hæver Dyret 

 Basis af Pronotum og Vinge- 

 dækkernes Rod i Vejret fra Un- 

 derlaget og støtter saa kun paa 

 den forreste Del af Pronotum og 

 den bageste Del af Vingedæk- 

 kerne. Ved denne Kropbevæ- 

 gelse trækkes Springtornen ud 

 af sin Grube paa Mesoster- 

 num og kommer nu til at hvile 

 med sin Spids paa Grubens 

 Rand. Naar Dyret nu kontra- 

 herer bestemte andre Længde- 

 muskler stærkere og stærkere, 

 kommer Tornen til at trykke 



fastere og fastere mod Grubens Kant, indtil Dyret ogsaa 

 tager en Muskel i Brug, der formaar at føre Tornen ud i 

 Luften over Grubens Hulhed. I samme Øjeblik vil de alle- 

 rede stærkt kontraherede Bøjemuskler bevirke, at Tornen 

 — med et Smæld — i en Fart flyver ned i Leje i Gruben. 

 Dette medfører, at Dækvingernes Rod i samme Øjeblik 



Pig. 43. Thorax af en Smel- 

 der (Chalcolepidius porca- 

 tus),set fra neden. Cx Hofte 

 (Coxa), Em Epimer, Epipl 

 Epipleur (den omslaaede 

 Rand af Vingedækkerne), 

 Es Epistern, N Notum, Ps 

 Prosternalsøm, S Sternum, 

 /, 2, 3 betegner de 3 Tho- 

 raxled (Pro-, Meso-, Meta-). 



