13 



Siderandene gennemsigtige. Dækvingerne blegt graagule, brunt 

 punkterede; hos c^ er de længere end Bagkroppen, men hos 

 Q meget afkortede og i Spidsen lige afskaarne. Bagvingerne 

 rudimentære hos 9 • Benene brune eller brungule med mørke 

 Pletter. Bagkropsvedhængene brune. L. cf 1—8^^; Q 6 mm. 



Arten, der udmærker sig ved sin fine og slanke Form, 

 er sjælden i Europa. Dens nordligste Findested er Danmark, 

 hvor den er funden under Revling (Empetrum nigrum) i Jyl- 

 land i Klitterne ved Esbjerg, Søndervig og paa Holmsland. 



2. Phyllodromia Serv. 

 Begge Vingepar hos cf og Q vel udviklede. I 

 Europa forekommer kun én Art af Slægten, og denne 

 forekommer næsten aldrig i det frie. 



1. Ph. germånica Linn. (Blåtta transfuga Briinniche). 

 Hovedet rødt. Følehorn gulbrune. Forbrystet gulbrunt med to 

 mørkebrune Længdestriber. Dækvingerne gulbrune, aflange og 

 længere end Bagkroppen. Benene gulbrune. Bagkroppen oventil 

 brun, lysplettet, underneden rustbrun. Bagkropsvedhængene 

 lysebrune. L. 11 — 13 mm. 



Denne kosmopolitiske Art er nu ved Handelssamkvem 

 udbredt over hele Jorden. Her i Danmark er den ikke funden 

 i det frie; men dette er Tilfældet i Tyskland og i Rusland. 

 Derimod findes den vist i de fleste Havnebyer, hvor den i 

 Møllerier, i ældre Bagerier, Købmandsgaarde, Pakhuse og ofte 

 i Køkkener og Spisekamre i gamle Huse kan være meget 

 generende. 



3. Periplanéta Burm. 

 Store Arter. Radius udsender til Vingens Forrand 

 mange, gafFeldelte Ribber, men slet ingen til Bagranden. 



Oversigt over Arterne. 



1. Forbrystet ensfarvet. Vingerne naar ikke 



Bagkropsspidsen 1. P. orientålis. 



Forbrystet med mørk Midte og lys Rand. 



Vingerne naar ud over Bagkropsspidsen 2. P. a m e r i c å n a. 



