37 



A. Underfam. Qryllinæ. 



1. Gryllus Linn. (Faarekylling). 



Hannen har i Lighed med Løvgræshoppernes Han- 

 ner et kraftigt Lydapparat ved Roden af Dækvingerne. 

 I Forskinnebenene findes et Høreapparat, der viser 

 sig paa Bagsiden af Skinnebenet som en stor, aflang 

 Spalte, paa Forsiden som en lille cirkelrund, blød- 

 hudet Plet. 



Oversigt over Arterne. 



1. Hovedet sort L G. campéstris. 



Hovedet gult med mørke Tværbaand 2. G. domésticus. 



1. G. campéstris Linn. (Mark-Faarekylling). Hoved og Føle- 

 horn sorte. Forbrystet sort, bredere fortil end bagtil. Dæk- 

 vingerne brune eller mørkebrune og med en gul Plet ved 

 Roden. Flyvevingerne kortere end Dækvingerne. Benene sorte; 

 Baglaarene røde paa Undersiden. L. 20— 26"ini, 



Mark-Faarekyllingen er udbredt over hele Europa med 

 Undtagelse af Skandinavien. Desuden findes den i Nordafrika 

 og Lilleasien. Den lever, som Navnet antyder, paa fri Mark, 

 hvor den graver Huller, der først gaar lidt nedad og derefter 

 frem i vandret Retning. Oftest findes Indgangene til Hullerne, 

 fra hvilke den sjælden fjerner sig ret langt, under Sten. Dens 

 Stemme er kraftig og smeldende. I Mellemeuropa træfPes de 

 voksne Mark-Faarekyllinger i Forsommeren. Efter Parringen 

 og Æglægningen dør de voksne, og Larverne, der gennem- 

 gaar flere Hudskifter, overvintrer og skifter Hud sidste Gang 

 i Maj. 



Paa Universitetets zoologiske Museum staar et Eksemplar, 

 der er taget af Overlærer Tryde i Rønne udenfor nævnte By 

 paa en stor, aaben Plads, Galløkken. 



2. G. domésticus Linn. (Hus -Faarekylling). (Fig. 39). 

 Følehorn lange og graabrune. Forbrystet oventil brunt med 

 lyse Pletter og Striber. Dækvingerne gule med et brunt 



