nye. Tropebæltets Træbukke er ofte rene Vidundere i 

 Retning af Elegance, Tegning, Farvespil, besynderlig Le- 

 gemsbygning osv. Hos os er Artsantallet kun lille, og 

 kun ganske faa udmærker sig ved iøjnefaldende Form 

 eller Farver. Ejendommeligheder i saa Henseende vil i 

 det følgende fremgaa af Beskrivelsen af de enkelte Slægter 

 og Arter. 



De her omhandlede Biller er ret adstadige og værdige 

 i deres Væsen; kun faa Arter, særlig de der til Stadighed 

 søger Blomsterne, og ganske særlig da de Arter, som har 

 Hvepsetegning og Hvepseudseende i det hele („Mimicry"), 

 er temmelig flygtige. Vore Arter er næsten alle fuldtud 

 Dag- og Solskinsdyr; dog sværmer enkelte, f. Eks. Saperda- 

 Arter, paa lune Sommeraftener. I daarligt Vejr sidder 

 mange af Arterne bevægelsesløse og ganske som lammede 

 paa Træstammer, under Blade og andet Dække osv. Under 

 varmere Himmelstrøg er adskillige Arter Aften- eller Nat- 

 dyr. Flere af de store Arter „knirker" ganske hørligt, 

 naar man tager fat paa dem. Lyden fremkommer ved 

 Gnidning mellem For- og Mellembryst. 



De altid noget buede Følehorn kan med Lethed (paa 

 Grund af Ejendommeligheder ved Indfæstningen) drejes 

 fremefter og tilbage. I Samlingerne har Træbukkenes 

 Følehorn gerne en tilbagerettet Stilling, som indtages, naar 

 Dyret dræbes; samme Følehornsstilling indtages, naar det 

 er træt, naar det hviler eller soler sig; undersøger Træ- 

 bukken skarpt et eller andet, eller den i det hele taget er 

 opmærksom, rettes Følehornene fremefter. 



Kort efter Løvspring træffes de første Træbukke; 

 efterhaanden som Blomsterfloret i eller omkring Skove 

 og Lunde tager til, vokser Tallet paa Arterne. Højsom- 

 meren er Træbukkenes bedste Tid; allerede efter Slut- 

 ningen af August Maaned hører levende Træbukke i fri 

 Natur til de store Sjældenheder paa vore Breddegrader. 

 Men allerede ved Nytaarstid kan enkelte Arter (f. Eks. af 

 Slægten Rhagium) findes fuldt udviklede i Træstubbe; paa 



1* 



