^gtig rynket-punkterede, med uty- 

 delige Længderibber. Hannens 

 Følehorn kraftigere (særlig de 3 

 inderste Led) og stærkere sav- 

 takkede. L. 25—40 mm. 



Ikke sjælden i vore større 

 Bøgeskove. 



3. Underfam. Lamiinæ. 



Panden lodret stillet. Pal- 

 pernes yderste Led tilspidset, 

 aldrig økseformet eller kort 

 og med afskaaren Spids. Føle- 

 hornene indfæstede i eller nær 

 ved Øjnenes Udranding (Indbugtningen paa Inder- 

 siden). Forhofter oftest kugleformet fremragende. 

 Forskinneben paa Indersiden mod Spidsen med en 

 mere eller mindre tydelig skraa Rende. 



Talrige og ofte, hvad Arternes Hyppighed, Størrelse 

 eller Farve angaar, iøjnefaldende Slægter. Særlig inden- 

 for denne Underfamilie findes Arter, der hos os sværmer 

 om Aftenen i lunt Sommervejr. 



Fig. 2. Prionus 



coriarius Fabr. 



Nat. Størr. 



Oversigt over Slægterne. 



1. Forbryststykkets Sider med en udstaaende Torn 



eller tilspidset Knude 2. 



Forbryststykket uden Sidetorn 9. 



2. Store Arter (sædvanlig 20—30 mm lange) 3. 



Middelstore (kun meget sjælden op imod 20 mm 



lange), smaa eller meget smaa Arter 4. 



3. Kroppen plump og bred. Følehorn kortere end 



Kroppen, deres 3. Led omtrent saa langt som 



inderste Led (Rodleddet) 6. Låmia. 



Kroppen slank. Følehorn længere end Kroppen, 

 deres 3. Led meget længere end inderste Led 



7. Monohåmmus. 



