12 



pens Overside, og da navnlig Hoved og Dækvinger, 

 er skraat udstaaende børstehaarede. Forbryststyk- 

 kets Sidetorn staar langt bagved Midten og er 

 bagudrettet. Følehornenes 3. og 4. Led af ens 

 Længde. Følehorn og Ben ikke mørkringede. 

 Laarene ikke saa stærkt fortykkede over Midten 

 som hos Leiopus. Kroppen meget lille; Oversiden 

 uden iøjnefaldende mørk Tegning. 



Kun én nordeuropæisk Art, der hyppigst træffes paa 

 tørre Grene og Kviste af Pil, Poppel og Lind (f. Eks. paa 

 Risgærder). 



1. E. balteåtus Fabr. (Fig.5). Brun- 

 lig. Oversiden og særlig Dækvingerne 

 pletvis eller baandagtig hvidlig tilliggende 

 finhaaret, desuden med temmelig spredte, 

 mere eller mindre oprette, lange, mørke 

 Børstehaar. Den fine, hvidliggraalige Be- 

 haaring paa Dækvingerne tydeligst mod 

 Roden og tværs over Midten (hvor den 

 er tættest) samt mod Spidsen. Mellem 

 Roden og Midten et tyndere haaret Tvær- 

 parti, der derved synes lidt mørkere brun- 

 lig, og mellem Midten og Spidsen et mere 

 eller mindre takket, næsten nøgent Tvær- 



baand, som ser mørkest ud. Bagfodens inderste Led kun 



halvt saa langt som de øvrige Led tilsammen. L. 4— 



5,5 mm. 



Ikke sjælden paa Lolland og Falster. Ikke funden 



andre Steder i Danmark. 



Fig. 5. Exocen- 

 trus balteåtus 

 Fabr. X 4. 



4. Åcanthoderes Serv. 



Følehorn lidt længere end Kroppen; Indersidens 

 ensidede Behaaring kort og ikke meget frem- 

 trædende; de enkelte Led fra 3. Led af efter- 



