17 



men adskiller sig bl. a. fra den nævnte Slægt ved at have 

 adskilte Dækvinger og ved at være forsynet med Flyve- 

 vinger. Da den sædvanlig kun træffes tæt ved sit Yngle- 

 sted, kravlende paa Jorden eller paa Poppel- og Pilestam- 

 mer tæt ved Jorden, benytter den sig sikkert kun sjælden 

 af sin Evne til at kunne flyve. 



1. L. téxtor Linn. (Væveren) 

 (Fig. 8). Sort, fint grynet-kornet 

 (særlig paa Dækvingernes forreste 

 Halvdel) eller meget fint rynket- 

 punkteret, overalt med tæt tillig- 

 gende og meget kort brunlig Be- 

 haaring, hvorved Oversiden bliver 

 fuldstændig glansløs; undertiden 

 er denne Behaaring pletvis tættere 

 samlet hist og her paa Dæk- 

 vingerne. Meget variabel i Stør- 

 relse: L. 16—27 mm. 



Hist og her i Jylland, navnlig 

 langs Østkysten. 



Fig. 8. Lamia textor 

 Linn. Lidt forstørr. 



7. Monohdmmus Latr.*) 



Kroppen slank. Følehorn slanke, lidt længere (?) 

 eller meget længere (cf ) end Kroppen ; inderste Led 

 meget kortere end 3. Led. Forbryststykkets Side- 

 torn som hos Lamia. Dækvingerne næsten parallel- 

 sidede hos ?, oftest afsmalnede mod Spidsen hos c?. 

 Ben slanke; Laar af næsten ens Tykkelse i hele 

 deres Længde ; Forskinneben, navnlig hos c?, noget 

 krummede og forlængede. Forfødder udvidede 

 hos c?. 



*) Skrivemaaden Monochamus eller Monochammus antages at 

 hidrøre fra en Fejl i Latreilles Beskrivelse og Benævnelse af Slægten. 



A. C. Jensen-Haarup og K. Henriksen : Træbukke. 2 



