førstnævnte Former gnaver sig dog før Forpupningen en 

 kort Gang ind i Veddet, hvori de forpupper sig. Pup- 

 perne er let kendelige paa de lange Følehorn, der ligger 

 ned langs Kroppens Sider, og som i Spidsen er bøjet om. 

 Udviklingen er vistnok i Reglen 2-aarig. 



Habituelt ligner de fleste Træbukkelarver hinanden ind- 

 til Forveksling; Bagkroppens Klatrevorter, specielt Ryg- 

 sidens, danner imidlertid gode systematiske Kendemærker, 

 og efter Hovedets Forhold kan Larverne let sondres til 

 Underfamilier. For at afgøre Hovedets Form sikkert er 

 det nødvendigt at løsne Hovedet helt fra Kroppen, men 

 almindeligvis vil dog paa det urørte Dyr Prothorax's 

 Længde og Formen af de frie Dele af Hovedets Siderande 

 angive, hvilken Underfamilie det drejer sig om. 



Bestemmelsestabel til Underfamilierne. 



Epistomas Forrand lappet (Fig. 59). Nakkehullets 

 øvre Begrænsning danner en tydelig indsprin- 

 gende Vinkel paa Hovedets Overside (Fig. 61 C). 



Prioninæ. 



Epistomas Forrand simpel, sædvanlig svagt for- 

 til konkav 2. 



A B C j) 



Fig. 61, viser Hovedets forskellige Længde og Indsænknings- 



grad i Prothorax hos A Lepturinæ, B Cerambycinæ, C Prioninæ, 



D Lamiinæ (efter Judeich-Nitsche). 



2. Hovedet meget længere end bredt, dybt ind- 



sænket i Prothorax. Hovedets Bagrand for- 

 oven jævnt afrundet (Fig. 61 D) Lamiinæ. 



Hovedet bredere end langt eller højst saa langt 

 som bredt 3. 



3. De 2 Issehalvdele støder paa Hovedets Over- 



side kun op til hinanden i ét Punkt, idet Pande- 

 skjoldet naar helt tilbage til Nakkehullet, der 

 paa Oversiden danner en stærkt indspringende 

 Vinkel. Hovedet kun lidet indsænket i Pro- 

 thorax (Fig. 6M) Lepturinæ, 



