248 



var. sepulchrålis Schmied. 



$. Som Stamformen, men Endesegmenterne er sort- 

 haarede, dog er den yderste Bagkropspids forsynet med 

 rødlige eller hvidlige Haar. 



(^. Hele Dyret sorthaaret med Undtagelse af Laarene 

 og Pieurerne, der undertiden er gulhaarede. Endesegmen- 

 terne har altid en Antydning af graat eller rødligt. 



Meget almindelig, særlig paa Øerne, mindre alminde- 

 lig i Jylland. De overvintrede Hunner kommer frem hen 

 imod Midten af Maj, Arbejderne sidst i Juni og de nye 

 Hanner og Hunner i August. Den besøger mange forskel- 

 lige Planter, som Pil, Løvetand, Campanula, Kløver, Borst 

 [Leontodon], Scabiosa og Tidsler. Boet er underjordisk. 

 Medens Stamformen og var. proteus anlægger selvstæn- 

 dige Reder, er dette ikke Tilfældet med var. sepulchrålis, 

 der optræder og udvikler sig i de andre Formers Boer. 



15. B. terréstris L. Jordhumlen. 



$. Hovedet kort. Kinderne knapt saa lange som Kind- 

 bakkernes Basalbrede. Clypeus overalt med tæt Punktur. 

 Kindbakkernes Yderside med tydelig Skraafure. Pelsen 

 kort, tæt og jævn, sortfarvet. Pronoten og 2. Bagkropseg- 

 ment med skarpt afsatte gule Tværbaand, de 3 sidste 

 Bagkropsegmenter hvidhaarede, dog er denne hvide Farve 

 ikke ren, men noget graalig-brunlig. Benene sorthaarede, 

 Fodleddenes Spids rødgult behaarede. Kurvehaarene sorte. 

 20—24 mm. 



5- Som ?, naar Størrelse undtages. 



c^. Følehornene af almindelig Længde, Svøbens 2. Led 

 lidt længere end 3, Skægget brunligt. Bagskinnebenene 

 glinsende og stærkt konkave paa Ydersiden. Bagmetatar- 

 sernes Overkant med Haar, der kun er halvt saa lange 

 som Leddets Brede. Ellers som $. 16—20 mm. 



Arten varierer en Del. Hos var. cryptårum Fabr. 

 er den gule Farve stærkt reduceret og undertiden næsten 

 helt forsvundet. Hos var. lu c6 rum L., der er lidt min- 

 dre end Stamformen, er Pronotens og 2. Bagkropsegments 



