Utanskrift: 



Till 

 Hr Ridåer Back 



Stockkholm. 



Sigill bortslitet. 



* I Egenh. anteckn. s. 68 har han själf 177G meddelat: »Linné haltar, 

 kan knapt gå, talar oredigt, kan knapt skrifwa». Sanningen häraf bevittnar 

 på ett bedröfligt sätt detta, det sista till Bäck afsända brefvet. Stilen är allt 

 annat än »stadig»: tlera bokstäfver äro mer eller mindre oläsliga, raderna ojämna 

 och bugtande, upprepade ord hafva efteråt öfverstrukits, några ord hafva u])pen- 

 barligen uteglömts. 



^ Namn på någon person, antagligen utlänning, frän hvilken en sändning 

 ankommit. Hvilken denne varit, har ej med säkerhet kunnat utletas, helst som 

 namnet är skrifvet med så otydliga, till hvarandra tätt fogade och samman- 

 blandade initialbokstäfver. att endast en eller annan af dem kan tydligt ur- 

 skiljas. Såsom bevis härpå kan tjäna, att Ährling trott sig här finna ANRT- 

 LOB, medan jag däremot antar det snarare vara MASSON, d. v. s. den träd- 

 gärdsmästare Francis Masson, som pä konung Georg 1II:s bekostnad på Goda- 

 hopps-udden och Madeira insamlade lefvande växter till botaniska trädgården 

 i Kew. Frän denne finnes i behåll ett bref, dateradt Madeira den G Augusti 

 1776. hvari han tackar för ett Linnés bref, skrifvet den 19 Maj samma år. 



1161. 



Huru högt jag hade önskat få fägna Min K:ste Herr Broder, i stället 

 för at bedröfva en Vän, som tager öm del i allt hvad mig rörer! Men 

 Gud Jiafver annat beslutat och velat uplösa mer än hälften af de handen, 

 som, hålla mig vid det jordiska. 



Imedlertid lef väl, blif dageligen friskare och muntrare. Thet är 

 enda utvägen att lindra min bedröfvelse. När jag tillika får vara i Min 

 K:ste Brors vänskap innesluten, och vara så länge jag lefwer 



Min K:ste H. Brors 



St. d. 2 Dec. ödmjuke tienare 



1776. Bäck. 



Antagligen senare delen af ett bref till Linné. Originalet synes nu vara 

 förkommet, men en afskrift däraf togs af E. Ahrling, medan det tillhörde In- 

 geniör M. Ridderbjelke. 



Den 17 November 1776 slutade den förhoppningsfulle, endast sjuttonårige 

 Carl Abraham Bäck sina dagar. Det vill synas, som om den djupt sörjande 



