69 



M. l>r. I)«'lit)t'\v('r ii;ir lill ingfii wiililtaligliet iiller koiisl, ul;in 

 eadasi saiiiiiiig odi rodiL;- röreställiiiiiL;-. Ty II. M. rullar (l(.'l läle 

 lare, ;iii möi^ii^l ;ir (1<;1 rörest ;i Ila. 



T)et är iiiiicii IIii.l;" som siar l;iiiL;i'e än iialiii'('ii. de som liär 

 idiiiiiaii ['('»rsl ;jiorl wäg. minnas aldra läiig'sl; i (l(Mina skoyen liar 

 ingen knnnal wisa rälla slegiMi. Ilemies .Ml blifwei' den förslå, jag 

 wille garaillera. all \v;irlden längre skall della minnas, än all del 

 hinihlande nn waril i Tyskland: men delta nian l»loilsspillan. 



jag kan aldrig rOreställa jnig, att lians Majis andra delil ut- 

 kommer, som nn al mig så olla äflertVagas, ehuru Jag sa beski-it- 

 wit alt. alt jag ej behöfwer ,s(- mera del samma, men Hgurei-ia,' 

 lättas, ällie<f liade del länge sedan warit tryckt. 



Ätter imn tid Lctrde hlilwa swarare få räll ]iå alt detta. 

 Hwad eoncliiliei-ne hos Hennes Mt angai-. wille jag kna})t att de 

 utgofwes, sedan Ivratzensteins sa präktiga figurer nlgitwits, att 

 wara ej kumia pra^stera dem sa goda. Atskillige Authores hafwa 

 och de mäste, men Inseclerne äro lill större delen nya. 



Om Min Broi' kan, som u[)tagen Ibland (ludarne, i deras höga 

 himmel, se neder till oss som gräfwa i wellenskapernes stoft på 

 joi-den, och har n;igon kifirlek qwar för sine förre nöjen, så för- 

 giät icke detta. 



Lef så lyckelig under Adolph Fridric och Lowisa Ulrika som 

 Antonius Miisa^ under Augustas. 



När ^[. Br. tröttnar wid för goda dagar, så kom äfter lofwen 

 lill mig och wistas några dagar i mitt like. Där skall l!i-. tå sitta 

 käck höger med Hans jMagniticence,^ som omgifwes med sitt lif- 

 gardie af b i)ei'soner och en general wachtmästarc; min stats.sec- 

 reterare tager dageligen mlne order; ^no general adjutanter, kallade 

 curgorer, se pa min wink och fatta ordres; min avinr lill fot Tuo 

 tlere tusende örter, och till häst äller watn llere än någon jxjten- 

 lats; deputerade från hela wärlden wisa sig dageligen uti paradere- 

 platsen och audiencet, kallat trägården, föi' mine ögon. jag skipar 

 rätt och orätt och fruktar för ingen mer än min Cancoller. Min 

 Br. .skall finna att han går långt säkrare hos mig ibland alla or- 

 marije i cabbin<'ttel, än ibland de skiönaste fröknei' i liofwet. wij 

 skola drifwa de aldra starkaste stalsatlåirer ibland öiiei-nes Mo- 

 narchie och insecternes politica, utan minsta äfwentyr. Men det 

 prsecaverar jag att M. Bi-, lefwer intet hos mig som Troglodyt, 

 utan läggei- sig kl. '.I oeh upstiger kl. i, all M. Bi-. lef\v«M' modice; 



