355 



DE LA GARDIE, CATHARINA CHARLOTTA. 



Född 17!23, död 176o, dotter af öfverainiraleii. friherre Edvard Didrik 

 Taube och Christina Maria Falkenberg, gift 1748 med sedermera general-löjt- 

 nanten Pontus Fredrik De la Gardie. Mest känd genom sitt energiska upp- 

 trädande, hvarigenom hon räddade lifvet ät ett dussin enfaldiga, för trolldom 

 anklagade Dala-kvinnor och därigenom i vårt land gjorde slut på hexeripro- 

 cesserna med deras tortyr och afrättningar ; till minne häraf lät adeln 1761 

 öfver henne slå en guldmedalj. Stor förtjänst inlade hon ock genom att skingra 

 den bland allmogen rådande okunnigheten och misstron vid vaccinationens in- 

 förande i vårt land. 



1268. 

 Högwälboina Fru Grefwinna. 



Sedan jag haft den lyckan se flere Skaparens mästerstycken 

 här i werlden, än kanske någon annor dödelig, längtade jag att 

 se Ett, som jag sä mycket hört omtalas här i fäderneslandet, och 

 därföre då jag senast war i Stockholm, tog mig praetext att willia 

 se några foglar, fast min afsicht war hehlt annor; den lyckades 

 ock! Men min Gud, huru blef jag bestört, då jag märkte det jag 

 aldrig sedt tillförene. Naturen plägar tilldela sine gåfwor så, att 

 en får eminence i skiönhet, en uti wishet, en i mildhet, en uti 

 annat ; men här hade Han gifwit åt en alt. jag kunne då intet 

 annat än blifwa stum och måhllös. 



jag förundrade att Eders Nåde, som lyckan satt på sin höga 

 stohl i heder och ähra, i öfwerflöd och Rikdom med all annor 

 sällhet, kunde straxt evelopera sig och stiga neder, att se en mög- 

 lad ■ philosophe, hora talas om wettenskaper, denna werldens pe- 

 danterie, och äfwen smaka dem med behag; ja taga en urmodig 

 mans sak så an, att hon emot allas förmodan utslog lyckeligen. 



Sedan Högwälborna fru Gi-efwinnan där till war så nådig att 

 invitera mig till det wackra Siö, låg det mig natt och dag i län- 

 kan. Min utsläpade kropp hade påmint mig ställa om mitt hus, 

 och skaffa mine wärnlösa barn något skiul öfwer hufwudet; jag 

 war bunden wid ett påbegynt arbete; jag måste hålla ut; knapt 

 war detta slutat, innan Högwälborna fru Grefwinnan täcktes med 

 egen hand .slå olia på min eld, som blef lös i alla knutar, står- 



