169 



doch skall jag- skona Min K. Br. om middagarne, allenast jag får 

 om aftnorne spraka, om Min K. Broder fägnar mig härligt, så fäg- 

 nar Min K. Broder mig ej som wän, utan som främmad. jag är 

 wand wid husmans kost och då mår jag bäst. 



redan hade jag öfwertalt Min Hustru att blifwa hemma; men 

 lion ref ifrån mig M. K. Brs bref, och då sade [hon], att hon skulle 

 föllia med, äfter M. K. Br. så gunstigt inviterar henne; men alt 

 jag skall i dag taga parolle af M. K. B., att nästa sommar, om 

 wij lefwa, hälsa på oss igien. 



Råder jag, så komma wij till Stockholm tisdags afton; råder 

 hon, om onsdags afton, få se hwem som råder måst. 



^lin hustru och jag få altid rum i en säng, men aftnorne 

 willa wij spraka allena. Kiäre, lätt mig få secr. Wargentin en 

 afton med oss. 



Min hustru anmäler sin respect och jag förbi. 



Min Kiäreste Hr Broders 

 Upsala 1769 ödmiukaste tienare 



d. 22 septembr. Carl Linné. 



Utanskrift: 



Konyl. MaJ:ts Troman 



Ärchiatren 

 Wälborne Herren 

 Hr AbraJi. Bceck 



Stockholm. 



Sitrill IV. rödt lack. 



1088. 



Min Bäste Hr Broder. 



Sedan wij länge wäntat på hästar i Rotebro, sofwet på Märsta 

 öfwer natten, spisat middag hos Wallerius, ^ kommo wij hem i går 

 klåckan 3 och sitta nu i ro och påminna oss min K. Broders wäl- 

 fägnad, beswär af oss och besynnerligen Min K. Broders oföränd- 

 rade wänskap i så många åhr tillbakes, som i desse tider är så 

 rar, att hon sällan hinner några åhr hos andra, men aldrig till 

 grå håren, jag med min qwinna aflägga där före all den wörd- 

 samaste tacksäjelse, som någon sin af oss kan uptänkas. 



