•S'2\) 



.Min Hene. 



Det guld från Opliir, som M. H. täclites i dag fägiia mig med, 

 war del raraste gods jag sedt ilVau Indien föras till wåra Hamnar, 

 trär ifrän nya r)en. (Jiilo nanca och Alancao war alt i'ail. så att 

 bloden spr;Ute i lilltåen af endaste åskådandet. Jag har heskrefw it 

 tillförene alla i Flora Zeilanica såsom 



Commelina 31 Volkanieria ,. i231 



Sophora 163 Glerodendron 232 



Euphorbia 11)7 Lobelia 313 



Vitex 413 Dolichos 283 



Jatropha 340 



Då jag tänker på all det rara, soni gifwes i Indierne. så giör 

 mis- ont at så litet är bekant, som så lätt kunne blifwa. om någon 

 resande allenast samblade allahanda slags insecter, mossar och 

 örter äller träd med sina blomster och frukt. 



Af min H:res Lohelia lärde jag at alla authorer orätt beskrif- 

 wet fruchten i westindien, där hon wäxer. 



Af So2)hora giöres den härligaste blå färg. 



Dolichos liar de artigaste frön, se ut just som en torndyfwel. 



Om wintern är här swåi-t at studera botaniquen, om somma- 

 ren lika lätt. 



Wid Mocka är en ny wärlcl. däi- aldrig någon med öpiia ögon 

 sedt naturen. 



Försumma intet tillfället till den odödeligheten, som lämnas 

 menni.skier till namnet; äller åtminstone om M. H:s tillstånd ej 

 tillstädjer honom sielf resa, laga då för Guds skull, för fädernes- 

 landets skull och för, dygdens skull, att någor annor får resa^ 



Jag innesluter mig i min Herres gunst, såsom 



Min Herres 



Upsala d. 5 Dec höi'samste tienare 



1749. C. Linnaiu.s. 



