25 



i allmänhet halfmånlika, i det att man ser pigmentskålarne från 

 sidan, och de äro riktade så. som Hg. 18 visar. d. v. s. de 

 främre ha sin konkava sida riktad framåt och utåt, de l)akre 

 däremot bakåt och utåt. Emellertid har djuret förmåga att 

 frivilligt såväl förändra ögonens ställning som till en viss grad 

 sammandraga eller utvidga dem. Detta framgår tydligt af en 

 jämförelse mellan iigg. -18 och 11», hvilka båda äro tecknade 

 efter samma individ, den sistnämda ett par minuter senare än 

 den förstnämda. Med tillhjälp af munskifvans muskulatur kan 

 djuret också efter behag till en viss grad förändra ögonens 

 inbördes afstånd. Att söka finna artkaraktärer på grund al', 

 att alla eller ett par ögon äro linie- eller punktformade, eller 

 att de bakre eller främre ögonen äro längst åtskilda, såsom 

 man ännu kan få se i systematiska arbeten (se Levinsen (23) 

 m. fl.), är ju tydligen under sådana omständigheter fåfäng möda. 

 Stundom är ettdera af ögonen i främre paret deladt i tvänne 

 delar (figg. 20, 21), vanligen är den främre af dessa delar i 

 sä fall mindre än den bakre. Någon gång händer det, att båda 

 de främre ögonen äro regelbundet delade, så att djuret då har 

 sex ögon ("P. perspicax Olsson", fig. 22; jämför sid. 10), 

 hvilka emellertid genom sin inbördes ställning förråda sin upp- 

 komst af det normala antalet. 



Kroppens färgteckning är, såsom redan förut (sid. 9) blifvit 

 nämdt. i allra högsta grad varierande. Särskildt har jag funnit 

 detta vara fallet med de individ, som parasitera på Gottus quadri- 

 cornis, ehuru variationsförmågan äfven hos de öfriga är rätt 

 betydlig. Kroppen innehåller nämligen åtminstone två olika 

 slag af pigment, som Indraga till att gifva kroppen dess färg. 

 Det ena är vanligen svart, brunt eller brunrödt och är Inmdet 

 vid celler, som äro rikt stjärnformigt förgrenade, och hvilka 

 äro belägna dels i underhuden, dels i den inre bindväfven. 

 På förra stället äro de mindre än på det senare och innehålla i 

 allmänhet ett något ljusare pigment. De inre pigmentcellerna 

 äro ordnade så, att de bilda aderton längsrader samt för hvarje 

 ring en tvärrad. Dessa rader äro emellertid ej alla fullständiga, 

 utan en del punkter saknas i närheten af dorsala midtlinien 

 framtill i hvart segment, och äfven på andra ställen kunna 

 raderna vara mer eller mindre ofullständiga. Detta inre pig- 



