26 



ment bidrager vanligen i hög grad att gifva kroppen dess färg, 

 men ofta är det blott svagt framträdande, och då är det mer 

 eller mindre uteslutande det ytliga pigmentet, som bestämmer 

 kroppsfärgen. 



Äfven detta senare pigment är bundet vid likadana stjäm- 

 formigt förgrenade celler *), hvilka äro ordnade i längs- och 

 tvärrader, motsvarande de inre, ehuru mycket varierande med 

 afseende på fullständigheten. Nästan alltid saknas ett större 

 eller mindre antal punkter bredvid dorsala midtlinien framtill 

 i hvart segment, hvarvid alltså bildas segmentalt anordnade 

 ljusare fläckar. Sådana fläckar finnas också alltid vid kroppens 

 sidor i jämnbredd med ryggfläckarne, och ofta finnas äfven på 

 buksidan liknande fläckar som på ryggsidan. Midt emellan de 

 nu nämda sidofläckarne finnas ofta äfven mindre sådana. 



Det finnes då alltså fyra rader ljusa fläckar, och dessa 

 kunna vidare förenas med hvarandra, därigenom att hela tvär- 

 rader af punkter bortfalla. På så sätt bildas ljusa ringar rundt 

 om kroppen, försedda med dorsala, laterala och ventrala ut- 

 vidgningar, om ej lika många punktrader som motsvara fläckarnes 

 bredd hafva försviumit. De ljusa ringarne kunna pä så sätt 

 blifva smalare eller l)redare alltefter antalet punktrader, som 

 hafva försvunnit, och de kunna till och med blifva mycket 

 bredare än de mellan dem liggande mörka ringarne. Slutligen 

 kimna äfven andra punktgrupper än de förut nämda försvinna, 

 och hela längsrader kunna bortfalla, så att slutligen blott återstå 

 ett större eller mindre antal mörka fläckar på hvart segment, 

 högst varierande till storlek och form, men alltid symmetriskt 

 ordnade och i det stora hela lika på hvart segment, utom mot 

 kroppsändarne, isynnerhet den främre. 



Då nu härtill kommer, att pigmentcellerna kunna vara mer 

 eller mindre pigmentrika, att pigmentets färg kan visa alla 

 möjliga nyanser mellan blått, mörkgrönt, svartbrunt och brun- 

 rödt, att det ytliga och det djupare belägna pigmentet kan 



') Då Apathy (24) benämner det ytliga pigmentet "retikulärt" till 

 skilnad från det inre, af stjärnformiga punkter bestående; så är detta 

 oriktigt, ehniu det ofta förefaller så på grund af den olika belysning, 

 för hvilken de inre och de yttre delarne äro utsatta, livaroni mera 

 längre fram i detta arbete. 



