33 



än bakki^oppen, med rakt bakat eller obetydliiit nedät riktad 

 mynning-, utsträckt är den af bakkroppens dubbla bredd. Offonen 

 äro tre par, af hvilka de tvä främsta äro beläojna på munskif- 

 van och det sista pä framkroppen, strax bakom munskifvan 

 (%. 34). 



Kroppens grundfärg är mörkt chokladbrun, stundom med 

 något rödaktig anstrykning, på buksidan obetydligt ljusare än 

 på ryggsidan. Yngre individ ha i allmänhet en något, sällan 

 betydligt ljusare fäi-g. Of ver hela kroppsytan finnas där- 

 jämte strödda talrika, ytterst små, mörkbruna punkter, hvilka 

 först l)lifva synliga, sedan den öfriga färgen till större delen 

 blifvit bortlöst. Omkring anus finnes en ljus, stundom alldeles 

 ofärgad fläck. Munskifvan är i den yttre hälften färglös, för 

 öfrigt brun. Bakre sugskifvan är försedd med radiära, nästan 

 till periferien utlöj^ande bruna band, för öfrigt färglös, stundom 

 är den nästan helt och hållet ofärgad. Nära periferien finnes 

 en på buksidan afbruten krets af små mörkliruna punkter till 

 ett antal af 10. 



Denna art synes uteslutande parasitera på Cottus scorpiiis. 

 Jag har funnit honom nära nog alltid sitta på den mörka rygg- 

 sidan af denna fisk, med förkärlek utväljer han hufvudets öfver- 

 sida och sitter till och med ofta fästad på ögonen. Blott ett 

 enda exemplar har jag erhållit, som var fästadt på buksidan och 

 tvänne i munhålan. Jag har hittills ei'hållit sextiosex exemplar 

 af denna igel, alla från södra Bohuslän, sexton år 1890 under 

 Juli och Augusti och återstoden 1892 under Mars till Maj. 

 Fjorton af dessa har jag tagit på västsidan af Björkö på om- 

 kring åtta famnars djup, alla de öfriga däremot vid norra udden 

 af Burö på ett djup af cii'ka fem famnar. Då jag undersökt 

 ett många gånger större antal individ af Cottus scorpius från 

 den förra lokalen än från den senare, så vill det synas, som om 

 arten bäst trifdes vid de yttre skären. Af de ulkar, som jag 

 fångat vid Burö, voro ungefär 20 procent behäftade med para- 

 siten, af dem däremot, som jag undersökt vid Björkö, knappt 

 2 procent. I de flesta fall förekomma blott ett enda eller 

 några få individ på samma värd, men en gång fann jag på en 

 ulkhona af 33 cm. längd, som jag fångade vid Burö, icke mindre 

 än sjutton individ. 



