58 



det i ej^idermiscelleriia l)efintlioa. Det utlöses eller förstöres 

 nämligen såväl genom maceration i vatten som äfven vid be- 

 handling med de vanliga fixeringsvätskorna (minst af alkohol), 

 under det att pigmentet i epidermiscellerna är nwcket mera 

 resistent. För öfrigt innesluter underhuden spridda fibi-ill- 

 bildande celler och muskeltrådar samt rikligt med kapillärer. 



Ä. microstomus (fig. 73). Denna art afviker från den före- 

 gående med afseende på underhudens byggnad hufvudsakligen 

 därigenom, att cellerna ej innehålla pigment. De äro mj^cket 

 stora (vanligen 50 — 100 // breda och 30 — 40 // tjocka), oftast 

 betydligt plattade. Deras stora kärnor synas ganska regelbundet 

 innesluta två kärnkroppar. Som de åtminstone på liakkroppen 

 bilda ett nästan sammanhängande lager och därjämte vanligen 

 upptaga hela rummet mellan epidermis och hudmuskelsäcken, är 

 det naturligt, att grundsubstansen till större delen är undanträngd. 

 Pibrillbildande celler förekomma därför också blott ytterst spar- 

 samt. Kapillärer och muskeltrådar har jag hos denn^i art ej 

 iakttagit i underhuden, ej heller pigmentceller. 



Plaiyhdella anarrhidice (fig. 69). Äfven här är under- 

 huden rik på stora, plattade celler (omkring 40 /i breda och 

 hälften så tjocka), hvilka emellertid i olikhet med förhållandet 

 hos Äb7'anchiis-eiYtevua äro belägna omedelbart utanför hud- 

 muskelsäcken, där de åtminstone på bakkro2:)pen bilda ett sam- 

 manhängande lager. Deras kärnor äro mycket stora och plattade 

 på samma sätt som cellerna (20 och 10 // i genomskärning"!. 

 Utanför detta cellager är ett ganska tjockt lager af bindväf, 

 som innesluter mvcket små fibrillbildande celler. 



Muskulaturen. 



Såsom hos alla Hirudineer bestå musklerna af vanligen 

 mycket långa, rörformiga, i ändarne tillspetsade eller mer eller 

 mindre rikt förgrenade celler, hvilka antingen ligga enstaka 

 eller äro genom bindväf mer eller mindre tätt förbundna till 

 bestämda muskellager. Den yttre kontraktila substansen består 

 som vanligt af longitudinella, radiärt ställda fibriller, skilda af 



