(31 



tätt sammanpackade, bildande en särdeles kompakt muskelmassa. 

 Stundom är dock bindväfven mellan musklerna något mera tydlig, 

 och då tränga ofta utlöpare från de i den inre bindväfven 

 belägna pigmentcellerna in ibland dem (tig. 25) och stundom 

 ända x\t i underhuden. 



BoURNE (45) lämnar, såsom förut (sid. 40) är nämdt, en 

 figur, som visar ett tvärsnitt genom huden af Plscicola geometra, 

 och som äfven omfattar ringmuskellagret. Enligt denna figur 

 skulle emellertid ringmuskelrören bilda ett två-tre-dubbelt lager 

 samt innesluta stora ovala kärnor. Jag har anatomiskt under- 

 sökt åtminstone ett tiotal iglar af denna art, men aldrig funnit 

 förhållandet vara annorlunda, än jag ofvan framställt detsamma. 

 Jag är därför fullt säker på, att BoURNE har förväxlat de sneda 

 musklei-na med ringmuslderna, så mycket mera som man ofta 

 })å tvärsnitt särskildt genom starkt kontraherade djur kan få 

 se bilder, som påminna om Bournes figur (jfr fig. 24). Ett 

 ytsnitt visar däremot alltid rätta förhållandet (fig. 25). 



GystohrancJms mammillatus (fig. 67). Ringmuskel skiktet är 

 svagt utveckladt och består af mycket smala muskeltrådar 

 I 3 — 4 /<). De sneda musklerna äro lika fina eller ännu något 

 finare och tämligen långt åtskilda af bindväf, dock alltid tyd- 

 ligen bildande två lager. Längsmiiskelskiktet är däremot kraftigt 

 utveckladt och utgöres af flera lager ganska grofva trådar (omkr. 

 20 /<), i tvärsnitt cirkelrunda eller ovala. 



Äbranchus brunnens (fig. 50). Här är muskulaturen i sin 

 helhet mycket svagt utvecklad, och såväl de olika skikten, som 

 de särskilda muskeltrådarne äro åtskilda af riklig bindväf. Ring- 

 inuskelskiktet, alltid enkelt, består af mj^cket fina trådar, i all- 

 mänhet med en tjocklek af 3 — 4 /<. De sneda musklerna bilda 

 som vanligt två lager och äro, ehin^u alltid äfven de mycket 

 fina, dock ofta i motsats mot det vanliga förhållandet något 

 gröfre än ringmusklerna (4 — G //). Långsniuskelskiktet består 

 af ett enkelt eller dubbelt, oftast föga sammanhängande lager af 

 vanligen mycket grofva (20 — 30 j.i) men tunnväggiga muskelrör. 



^4. microstomus (fig. 73). Muskulaturen är ännu svagare ut- 

 vecklad än hos ^1. brunnens, och isynnerhet karaktäristiskt för 

 denna art är, att ring muskel skiktet är ytterst reduceradt. Det 

 ersattes af en mycket tunn, pä längden starkt veckad bindväf S- 



