70 



delarne af magen mellan kamrarne äro omgifna af kraftiga ring- 

 muskler, som torde kunna nästan helt och hållet afstiinga kam- 

 rarne från hvarandra. En sådan anordning kan man visserligen 

 spåra äfven hos andra arter, men den är ingenstädes så tydlig 

 som hos de nämda. Hos Abranchus brunnens är indelningen i 

 kammare mycket otydlig, så att magen nästan öfverallt bakom 

 clitellum är ungefär lika vid, blott af ovarierna och testes något 

 hopträngd. 



Stundom äro kamrarne utdragna i form af korta framåt- 

 riktade blindsäckar, hvilka emellertid i allmänhet ej synas vara 

 konstanta utan blott bildas, när kamrarne äro fyllda med blod. 

 Hos Abranchus microstomus äro dessa blindsäckar svnnerligen 

 väl utvecklade, så att på ett tvärsnitt strax bakom ett par 

 testes synas tre ungefär lika stora magaf delningar, tätt tryckta 

 intill hvarandra (fig. 87). 



Hos Plscicola geometra är äfven i framkroppen magen in- 

 delad i kammare, men mycket mindre tydligt än i testisregionen. 



Blindtarmarne utgöra omedelbara fortsättningar af maa'en 

 och sträcka sig, såsom ofvan nämdes, genom hela den kropps- 

 region, som jag på grund däraf kallat blindtarmsregionen. 

 Stundom kunna de äfven sträcka sig ett kortare eller längre 

 stycke in i anab-egionen, men detta är dock mera sällsynt. 



Ett högst anmärkningsvärdt och hittills icke till sin rätta 

 betydelse beaktadt förhållande är, att blindtarmarne blott hos 

 en enda art, nämligen Abranchus brunnens, till hela sin längd 

 Ijibehålla sig skilda, under det att de hos alla de öfriga mer 

 eller mindre hafva sammansmält med hvarandra. Hos Plscicola 

 geometra kunde Leydig (32) öfver hufvud taget alls icke finna 

 någon skillnad mellan magen och dess blindtarmar utan Ijeskrit- 

 ver därför magen såsom en fullkomligt enhetlig bildning, sträc- 

 kande sig nästan ända fram till anus. Några mediana skilje- 

 väggar, som baktill delade denna mage i tvänne sidohälfter, 

 hade han ej upptäckt lika litet som Troschel (16) hos Cysto- 

 branchus respirans fann några sädana. 



Leuckart (29), som för att finna stöd för sin teori om upp- 

 komsten af Hirudineernas blindtarmar (hvarom mera nedan) gärna 

 ville taga fasta på det af Leydig beskrifna förhållandet hos Plsci- 

 cola, yttrar härom (sid. (i5P)): "Wenn es, wie man öfters behauptet 



