50 



tillspetsad. Hos Callobdella noduUfera (fig. 1) och Cystobranchus 

 mammillatus (fig. 67) äro cellerna vanligen äfven upptill något 

 utbredda eller åtminstone ej smalare än de vanliga epidermis- 

 cellerna. Körtelcellei-nas kärna ligger alltid i deras inre ända; 

 den är vanligtvis platt och tätt tryckt intill väggen. 



Hos en art, Abranchiis hrunneus, har jag ej funnit några 

 epidei'miskörtlar. 



2) De inre slemkörtlarne. Till skilnad från de nu beskrifna 

 epidermiskörtlarne utmärka sig dessa därigenom, att de blifvit 

 så starkt förlängda, att den inre utvidgade ändan med kärnan 

 kommit att ligga inbäddad i bindväfven innanför hudmuskel- 

 säcken, under det att den öfriga delen af cellen bildar en trång 

 utföringsgång. Denna utmynnar emellertid ej synimerligen långt- 

 ifrån körtelns cellkropp, och sålvinda intaga dessa körtlar med 

 afseende på insänkningen en medelställning mellan epidermis- 

 körtlarne och de nedan beskrifna kokongkörtlarne. Slemkörtlarne 

 färgas af hämatoxylin oftast intensivt blåa. 



Med afseende på deras utbredning i kroppen är att märka, 

 att visserligen en och annan kan förekomma nära nog hvar som 

 hälst på kroppen, men att de i stort sedt äro bundna vid vissa 

 bestämda kroppsregioner, nämligen de båda sugskifvorna och 

 prseclitellum. Vi få sålunda dessa körtlar ytterligare indelade 

 i sugskifvekörtlar och prceditello.rkörtlar. 



Sug skif vekar tlarne hafva redan af Leydig (32j bhfvit 

 ganska utförligt beskrifna hos Piscicola geometra. Icke dess 

 mindre och i trots däraf , att de hos denna art äro öfvermåttan 

 väl utvecklade, nämner Bourne (45) icke ett ord om de i bakre 

 sugskifvan befintliga körtlarne, under det att han om de på 

 munskifvan utmynnande, hvilka han kallar "prostomial glands",. 

 yttrar (sid. 433): "They do not exist in Piscicola, Pontohdella, 

 Clepsine or BranchelUon''. Tydligt är, att Bourne hv arken hos 

 Fiscicola eller hos någon annan Ichthyobdellid har funnit andra 

 utåt mynnande körtlar än epidermiskörtlarne. 



Leuckart (29) negligerar alldeles såväl Leydigs som 

 BoURNES uppgifter, då han om de på munskifvan utmynnande 

 körtlarne, af honom kallade "Lippendriisen", yttrar (sid. 631): 

 "die sich auffallender Weise bis jetzt der Untersuchimg vollstän- 

 dig ent zogen haben". 



