74 



Då farynx är indragen, uppfyller den i regeln i något mer än 

 bakre hälften af far^^lgealslidan hela dennas hälighet, och grän- 

 serna mellan epitelcellerna äro där i regeln alldeles otydliga 

 (fig. 38, till höger, fig. 74). Omedelbart utanför epitelet löpa 

 längsmuskeltrådar (omkr. 10 tt tjocka), i början blott några fä 

 spridda (fig. 36), snart bildande ett nästan sammanhängande 

 lager (fig. 37), som emellertid ännu längre bakåt åter blir gle- 

 sare (figg. 38, 74). Den del af slidan, som är omsluten af 

 kroppshålan, är utanpå längsmuskellagret klädd af ett tunnt 

 bindväfsskikt med spridda kärnor (fig. 38). 



Enligt Leydig-S (32) beskrifning (sidd. 111. 112) och 

 afl)ildning skall faryngealslidan ("der Schlund") hos Piscicola 

 geometra vara klädd af i längsrader ordnade epitelceller, under 

 det att längsmuskeltrådarne alternera med dessa rader. Jag har 

 emellertid äfven hos denna art alltid funnit förhållandet vara 

 likadant som det ofvan beskrifna. Däremot skiljer sig P. geometra 

 från de öfriga af mig undersökta arterna därigenom, att faryngeal- 

 slidan, såsom äfven Leydig har angifvit, är rikt pigmenterad. 



Faryiix. Dennas lumen är på tvärsnitt triangelformadt, med 

 en dorsal vinkelspets och starkt insvängda sidor. På insidan 

 är epitelet (ph. e.) i allmänhet fullkomligt tydligt och består 

 af ganska stora (omkr. 12 p) celler, som i regeln ej bilda något 

 sammanhängande lager (figg. 8, 38). Däremot är det yttre epi- 

 telet för så vidt jag har kunnat finna, aUtid synnerligen otyd- 

 ligt. Både på utsidan och insidan af farj^nx finnes en tunn 

 kutikula-liknande membran. Utanför det inre epitelet finnes ett 

 lager af ringmuskeltrådar (r. m.), hvilket når alldeles in till 

 kanterna af faryngealhunen. Detta lager visar en tämligen lika 

 stor mäktighet hos nästan alla arterna och uppnår ungefär tredje- 

 delen eller fjerdedelen af faryngeal väggens tjocklek vid kanterna 

 af lumen. Mellan den yttre och den inre kutikulan äro utspända 



grofva radiära muskeltrådar (rad. m.), hvilka med sina ändar 

 äro fastade i den bindväf, som utfyller mellanrummen mellan 

 epitelcellerna. I sina yttre ändar äro de alltid förgrenade, ofta, 

 särskildt tydligt hos CallobdeUa lopliii (fig. 8), äfven i de inre. 

 Härtill komma äfven längsmuskeltrådar, hvilka hos GaUobdella 

 blott bilda ett mj-cket glest lager nästan omedelbart innanför 

 den 5'ttre kutikulan, hos Ahranchns hrnnneus och an(b-n diu-oniot 



