77 



durchlöclierten Wärzchens uacb aussen vorspriiigen.'' Såsom 

 jai;- redau omtalat, liar jag aldrig funnit dessa iitföringsgångar 

 mynna i spetsen af farynx, utan vanligen så som Bourne anger. 

 Jag tviflar dock på, att Bour>je verkligen sett mynningarna, 

 dels därför att lian uppger dem mjama på detta sätt särskildt 

 hos Clepsine, där de dock såväl enligt Leydig som enligt 

 LErCKART säkert mynna i spetsen af farynx, dels därför att 

 lian kunnat hos Piscicola förväxla körtelutföringsgångarne med 

 l)lodkärl. 



Hvad dessa körtlars funktion beträffar, så är det väl föga 

 troligt, att de äro egentliga spottkörtlar i den mening, att de 

 afsöndra ett matsmältningen befordrande sekret. Sannolikare 

 S3'nes vara, att de äro verksamma vid själfva näringsuppta- 

 gandet på det sätt, att deras sekret verkar lösande på värd- 

 djurets väfnader, så att därigenom beredes tillträde till närings- 

 källan. Till denna öfvertygelse har jag kommit, då jag ej på 

 annat sätt kunnat förklara, huru en Pontobdella kan åstadkomma 

 sådana kolossala sår på en rockas fasta hud, som jag ofta har 

 iakttagit (se sid. 14). 



Magen. Epitelet består här af stora, väl begränsade celler, 

 omkring 20 /i breda men af mycket växlande höjd. På de 

 ställen, där de ej äro i beröring med inaginnehållet, äro de 

 föga mera höga än breda (fig. 40) eller till och med åtminstone 

 i främre delen af magen mer eller mindre starkt plattade (lig. 

 41). Yid beröring med inaginnehållet undergå de en betydlig 

 förändring, de Idifva nämligen starkt förlängda, i det att ett 

 sekret afsöndras, som hopar sig i deras yttre del och starkt 

 utspänner denna (fig. 43). Tydligt är, att den magen uppfyl- 

 lande blodmassan retar dem till sekretafsöndring. På snitt ser 

 man ofta, där maginnehållet har dragit sig ifrån väggen, huru- 

 som de af sekret fvllda vttre delarne af cellerna ryckts loss 

 frän epitelet och hänga fast vid blodmassan i form af klara 

 droppar. 



Ray Lankester (42) har hos Hirudo funnit sådana droppar 

 i magens blindsäckar och tolkar dem äfven såsom afsöndrings- 

 produkter af epitelet, liksom äfven Bourne (45), som emellertid 

 blott funnit dem i blindtarmarne. Leuckart (29) omtalar lika- 

 ledes sådana bildningars förekomst hos Hirildo, men tolkar dem 



