103 



Vasa defereutia. Det från den sista testis på livar sida 

 utgående vas efierens öfvergår omedelbart till vas deferens, som 

 ]iä sin väg upptager de öfriga väsa efferentia. Vasa deferentia 

 äro i testisregionen mycket fina, föga eller ic^ke gröfre än väsa 

 efferentia, men däremot i allmänhet med trängre lumen. Först 

 sedan de upptagit de främsta väsa efferentia, blifva de något 

 gröfre (fig. (50). I bakre delen af clitellum göra de hos Fisci- 

 cola och isynnerhet hos Callobdella (fig. 12) åtskilliga sling- 

 ringar, under det att de hos Äbranchus alltjämt äro nästan 

 fullkomligt raka. Hos de förra släktena få de samtidigt en 

 beläggning af mer och mer kraftiga ringmuskler (fig. 9). Epitel- 

 cellernas gränser äro fortfarande mycket otydliga, ehuru kär- 

 norna äro skarpt framträdande. Ungefär vid den hanliga köns- 

 öppningen vidga sig väsa deferentia hastigt och öfvergå i 



Ductus ejaculatorii. Dessa sträcka sig fram till clitellums 

 framkant, hvarefter de böja om mot buksidan och bakåt för 

 att midt för den hanliga könsöppningen förenas med hvarandra. 

 Den gemensamma änddelen sträcker sig hos Callobdella (fig. 12) 

 ett långt stycke bakåt och mynnar först ett litet stycke framför 

 den honliga könsöppningen i bursan. Hos alla de öfriga släk- 

 tena däremot är den gemensamma änddelen af ductus ejaculatorii 

 mycket kort och utmynnar mycket snart i bursan. 



Med afseende på väggens utbildning afviker Äbranchus 

 ganska betydligt från de öfriga släktena. Jag vill därför 

 redogöra för väggens byggnad hos Äbranchus brunnens och 

 Callobdella nodulifera. 



Äbranchus brimneus. I den framåtgående, dorsalt belägna 

 delen består epitelet af tämligen tj-dliga, plattade celler (fig. 

 61), hvilka så småningom öfvergå i de höga cylinderceller, 

 hvilka bekläda den l)akåtgående delens insida (fig. 62). Epitelet 

 omges af ett tämligen väl utveckladt ringmuskelskikt såväl i 

 den framåtgående som i den bakåtgående delen. Då nu i 

 sistnämda del epitelcellerna äro utbildade till körtelceller, så 

 finnes tydligen här en körtelmassa, som rundtom omgifves at 

 ett ringmuskellager. Någon körtelmassa utanför muskellagret 

 har ej här kommit till utveckling. 



Ccdlobdella nodulifera. I den framåtgående delen af hvarje 

 ductus ejaculatorius äro epitelcellerna mj^cket stora och i all- 



