31 • 49 



besynderligt — skjøndt ganske vist ikke umuligt — at O. F, Muller skulde ved Norges 

 Kyster have opdaget og ladet aftegne en Art af Slangestjerner, som, uagtet de senere 

 Tiders ivrige Søgen efter slige Dyr, Ingen senere skulde have gjenfundet enten der eller 

 andetsteds. Vilde man da søge den blandt de (indtil 1863) bekjendte Arter, var der kun 

 een, hvorom Talen kunde være, nemlig Ophiacantlia spinulosa M. Tr. Sammenligner man 

 altsaa denne Art med en, helst ukoloreret, Afbildning 'å{ Asterias tricolor, vil man virkelig 

 ogsaa finde en Deel Overeensstemmelser, om end maaskee ikke tilstrækkelige til at begrunde 

 deres Henførelse til den samme Art. Man maalte da antage, at det var et yngre Exemplar, 

 som var bleven afbildet i forstørret Maalestok, at Tegningen ikke var falden ganske heldig 

 ud, o. s. V. Slørre Vanskeligheder volde to andre Omstændigheder; den ene er den livlige 

 Farvetegning, som tillægges O. tncolor, og som ikke er iagttaget hos O. spinulosa^ hvor 

 Sars beskriver den^) «som temmelig variabel og broget, i Almindelighed mørkebrun eller 

 lysebrun, eensfarvet eller plettet paa Skiven og med lyse- og mørkebrune Farvebælter paa 

 Armene«) ; dog over denne Vanskelighed kunde man maaskee komme ud ad Analogiens Vel: 

 Opliiocoma nigra er ifølge Sars altid »eensfarvet sort eller meget sjeldent mørkebrun«, 

 men de Exemplarer, som Prof. Rasch tog paa « Havbroen » og sopi opbevares i Museet i 

 Christiania, havde en meget Uvligere, som levende vistnok ligefrem »brillant« Farvelegning; 

 ogsaa var det jo tænkeligt, at de livlige Farver hos O. tricolor vare faldne noget stærkere 

 ud end det strengt taget stemte med Naturen; Abildgaards Ord yde os jo ingen Sikkerhed 

 for Afbildningens Rigtighed, thi de ere rimeligvis kun affattede efter denne. Den anden 

 Vanskelighed er værre at komme ud over; O. Fr. Muller har — saavidt vides — ikke 

 undersøgt andre Egne af den norske Kyst end «Christianiafjorden og enkelte Dele af Kysten 

 ned mod Christianssand» ; og fra disse Dele af den norske Kyst er Opliiacaniha spinulosa 

 endnu ikke bekjendt. Rigtignok er den efterhaanden rykket stærkt mod Syd; først kjendles 

 den kun fra Spitsbergen og Grønland; saa var Lofoten dens sydligste Punkt paa denne 

 Side af Atlanterhavet, senere fandt man den ved Christianssund, og tilsidst ikke langt fra 

 Bergen (Herløvær) , om end kun paa dybt Vand og i et enkelt meget Ulle Exemplar. Efter 

 al man har lært saa mange andre arktiske Dyreformer at kjencle der-), vilde det ikke 

 undre mig at træffe ogsaa den arktiske OpMacantha i Christianiafjorden. — Efter alt 

 hvad her er udviklet syntes der altsaa ikke at være uoverstigelige Vanskeligheder iveien for 

 at identificere Asterias tricolor med Ophiacantlia spinulosa, ja dette var endog det ene 

 mulige, saalænge man gik ud fra, al Asterias tricolor var at søge mellem de hidtil 

 kjendte skandinaviske Slangestjerner. 



') Sml. Sars Beretning om en zoologisk Reisc i Lofoten og Finmarken S. -40 (i\yt Magasin for 



Naturvidenskab 6le Ud. S. 160). 

 ') F. Ex. Ophiura Sarsii, Ophioscolex glacialis. Sml. Sars »Om arktiske Dyreformer i Christiania- 



tjorden. (Christiania Videnskab. Selsk. Forhandl. 1865, S. 200). 



7* 



