17 35 



Skivens Tvermaal er 15""", de ret kraftigt byggede Arme 65 — 70""", altsaa mellem 

 4 og 5 Gange saa lange. Skælbeklædningen er meget fin, Radialskjolde soes ikke, selv om 

 den fine Kornbeklædning er afslidt paa de Steder, hvor de skulde søges. Derimod kan der, 

 som saa ofte hos Slangestjernerne, forfølges en Række Randskæl langs med Skivens Rand 

 fra den ene Arm til den anden, hvilke Skæl dog maagkee mindre blive synlige som noget 

 særeget ved deres Størrelse end derved, at Skælleiet oven- og nedenfor dem vender i to 

 forskjellige Retninger. Skivens Skæl- og Kornbeklædning fortsætter sig lidt ud paa Grunden 

 af hver Arm, saaledes at den inderste eller de to inderste Armrygplader paa Siderne 

 omfattes deraf. Mund skjoldene ere næsten ovale, lidt kantede, lidt mere lange end 

 brede; enTverlinie deler dem i et mindre ydre og et større indre, næslen femsidet Stykke: 

 det egentlige Mundskjold. Der er 8 Mundpapiller paa hver Side, af hvilke den inderste 

 egentlig sidder under Tænderne; men desuden sees der ofte en tredie uparret eller egentlig 

 Infradentalpapil, dog synes den ikke at være aldeles constant. I Dybden af Mundvigene ■ 

 sees en dobbelt Mundfodspapil. Tænderne ere brede. Armenes Rygplader ere hvælvede, 

 bredt sexkantede, dobbelt saa brede som lange, i Armspidserne næsten hjertedannede; Bug- 

 pladerne kun lidet mere brede end lange, udadtil begrændsede af en Hue, hvilken buede 

 Rand griber lidt ind i, men tillige hæver sig lidt op over den næste Armbugplade; mod 

 Spidsen af Armene blive de først langstrakte, næsten ovale, tilsidst pæreformige. Under 

 Lupen vise alle Armpladerne en kornet Skulptur. Armpiggene ere fladt kegledannede, 

 smallere mod Spidsen end ved Grunden, 5 eller 6 i Tallet, tætstillede, omtrent lige lange og saa 

 lange som li/2~2 Armled; de ere læt tiltrykle (ikke strittende), og Sidepladernes Rande ikke 

 kølagtigt udviklede*). To Fodpapiller, — Paa Skiven er der Spor til lignende lyse Draabe- 

 plelter og Marmoreringer som hos Ophiarachna incrassata; paa Armenes Ryg vexle sorte 

 Rælter, omfattende 2V2— 4 Plader, med lysere paa omtrent to, og det samme gjentager sig 

 svagere paa Undersiden. Armpiggene ere ligeledes tegnede med afvexlende lysere og 

 mørkere Ringe, men disse ere selvfølgelig meget smalle. 



I en lille Ophiuride fra Fidji-Øerne, hvoraf Museet har erhvervet sig to Exemplarer 

 fra "Museum GodelTroy« i Hamburg, mener jeg al gjenkjende saavel Ophiopeza faliax Feters-), 



>) Det synes dog hoist rimeligt, at dette Itun er en Foige af Individets Ungdom, og at et udvoxet 

 Exemplar i denne Henseende som i andre vilde fremljyde stor Ligiied med O. incrassata. Saaledes 

 troer jeg i det mindste, at den Inconsequents vil kunne udjevncs, som der maa synes at være deri, 

 at Arten mangler et af de Mærker, som jeg ovenfor har udhævet som tilnærmelsesvis bestemmende 

 Slægtens Plads i Systemet. 



=>) Archiv f. Naturgeschichtc 1852 (XVIII) S. 84. Mod denne Bestemmelse vil det ikke kunne gjøres 

 gjældende, at den geographiske Afstand mellem Mozambik og Fidji-Øerne er for stor til at 

 samme Art ret vel kunde antages at findes begge Steder; thi af de 10 andre Ophiurider, som Peters 

 nævner fra Mozambik, er der kun to, som endnu ikke ere kjendte fra del stille Hav, nemlig Opkio- 



