23 41 



annulata M. Tr. — giver mig Anledning til at fremsætte nogle Bemærkninger om Slægten 

 Ophiomastix. Den ligner meget en langarmet OpMocoma: Formen af Mundskjoidene , af 

 Mund-, Tand- og Fodpapillerne , af Armpladerne, af de 3—4 glaile, lange og smækkre, 

 noget sammentrykte Armpigge, alt delte stemmer med Oph{ocoma\ men Skiven er tæl besat 

 overalt baade paa Hyg og Bug med Pigge af en ganske lignende Form som Armenes, om end 

 flere Gange mindre. (Hos O. venosa ere de meget færre og ganske lave, stundom mangle 

 de ganske). Medens der hos den udvoxne O. annulata ovenover de 3 Armpigge, skjøndt 

 kun paa enkelte Led hist og her, sidder en meget større og ved sin Form udmærket køUe- 

 formig Pig, der er tykkere i den frie Ende og der i Reglen opløser sig i flere korte, stumpe 

 Forlængelser, mangler her denne øverste kølleformige Pig, som ellers ansees for charak- 

 leristisk for Slægten, eller rettere: den øverste Armpig har her endnu ikke antaget 

 Kølleformen; kun paa enkelte Steder er den lidt bredere i Spidsen og viser ligesom en 

 svag Antydning til at ville dele sig. (Skjøndt Armpigge med et saadant kløvet Køllehoved 

 ikke ere bekjendte hos nogen Ophiocoma- Ari, er det jo netop et gjennemgaaende Træk hos 

 en Gruppe af Arter indenfor denne Slægt {O. scolopendn'na , crassispina, Eiisei, æthiops 

 o. s. V.), at den øvre Armpig, ikke paa hvert Led, men med visse Mellemrum, i Armens indre 

 Deel opnaaer en usædvanlig Udvikling i Henseende til Størrelse og Form, dog kun hos del 

 heelt udvoxne Dyr). Skivetverma al 14'"'", Armlængden henved lOO""™, Armpiggene 5""". 

 Farven brungul med mørkebrune Tegninger, som danne Prikker og Linier paa Skivens Bug- 

 side, Ringe paa Piggene, punkterede Linier paa Bugpladerne, og paa Armenes Ryg en Række 

 smukke lyse Rudefigurer paa mørk Grund. 



Da jeg har kunnet sammenligne Nikobar-Exemplaret med et fuldt udvoxet fra 

 Keeling-Øen (Skivetvermaal 22"""), som endogsaa i Farvelegningen stemmer med det 

 beskrevne (med den Undtagelse, al Tonen falder mere i det violette), men har de af M. Tr. 

 beskrevne, eiendommelige, øvre, kølledannede Armpigge, er det altsaa godtgjort, at disse kun 

 kunne regnes til Slægtens charakteristiske Mærker med den Indskrænkning, al de savnes 

 (eller kunne savnes) hos Exemplarer, som ikke ere aldeles udvoxne, skjøndt de i alle 

 andre Henseender ville gjøre Indtrykket af at være det. Men end ikke med denne Ind- 

 skrænkning er denne den øverste Armpigs Kølleform constant hos Op1iiomastix-S\^giQn. Ilos 

 tre lige store Exemplarer af O. venosa finder jeg den vel udviklet hos det ene, mindre hos det 

 andet og slet ikke hos del tredie, hvor den ikke er mere forskjellig fra de andre Armpigge, 

 end del pleier at væ.re Tilfældet hos Ophiocomerne. Forskjellen fra disse skulde maaskee 

 derfor mindre søges i de to nævnte positive Charakterer — den øverste Armpigs Kølleform 

 og Skivens Pigbesætning — thi de kunne begge mangle, som vi have seet, om end maaskee 

 mere undtagelsesvis, end i den negative, den manglende Kornbeklædning paa 

 Skivens Ryg. I alle andre Henseender slutte disse to Slægter sig meget nøie sammen, og 

 forsvinder endogsaa denne sidste Charaktecr, gives der med andre Ord Oplnomasiix- Arier 



