49 . 67 



sig noget lil den ovenfor beskrevne Form, hvor det tætte Kornda-kkc fuldstændigt manglede, 

 men var erstattet ved en Udvikling af store isolerede Pigge paa nøgen Bund. Men da man 

 kjender delle piggede Medusahoved (.4. Agassizii Stmps.: »talrige korte kegledannede Pigge 

 ere spredte uregelmæssigt over Kadialribberne; Mellemrummene mellem disse ere nøgne 

 eller bære kun meget faa, korte Pigge«) fra et sydligere Bælte af Amerikas Østkyst (fra 

 Gaspé til Cap Cod), hvorfra Ly man har undersøgt en stor Mængde Exemplarer uden at 

 anføre nogen anden Variabilitet hos Arten end den sædvanlige Aldersforskjel mellem Ungerne 

 og de Voxne, og uden at man hidtil har fundet den ægte A. eucnemis sydligere end ved 

 Caribou-Island (Sydspidsen af Labrador), kan der neppe være nogen Tvivl enten om Artens 

 Selvstændighed eller om, at denne Arl findes, om end sjeldnere, ved Siden af den mere arktiske 

 A. eucnemis ogsaa i Grønland*), ligesom f. Ex. Psolus phantapus findes der, om end sjeld- 

 nere, ved Siden -di Fsolus Fahricu. — Men A. Agassizii synes ogsaa at leve paa den mod- 

 satte Side af Atlanterhavet, ved Skandinaviens arktiske Kyster. 1 Bergens Museum opbevares 

 en stor Asterophyton fra Vadsø (Finmarken), om hvilken jeg har optegnet, at den er «glat 

 paa Byggen, saavel paa Ribberne som mellem disse, men med enkelte smua Pigge, og 

 med et temmelig grovt Korndække paa Armenes Bygside ». Det kan neppe være nogen 

 anden bekjendt Art end A. Agassizii^ og saa meget det end vilde overraske mig al finde en 

 amerikansk Art, der ikke forekommer ved Grønland, i Finmarken)-), saa vel stemmer det, 

 omvendt, med de almindelige Love for de nordiske Dyrs Udbredning, at grønlandske Uavdyr 

 gjenfindes baade ved Ny-Englands og ved Skandinaviens Kyster. Muligvis høre ogsaa de 

 af Sars og Nordman*"') undersøgte Exemplarer fra Østfinmarken (Varangerfjord) ikke som 

 antaget, til A. eucnemis, men til A. Agassizii. Af de ærede Forfatteres omhyggelige 



') Grændsen mellem A. eucnemis^s og A. AgassiziVs Udbredningsbælter antoges hidtil at dannes af 

 Belle-Isle-Stiædet og St. Laurents-Bugten. Endnu ved Caribou-Island og i Belle-lsle-Strædet traf 

 Packard A. eucnemis, ved Gaspé (Canadas iNordspidse, S. f. Anlicosli) derimod allerede A. Agas- 

 sizii (Canadian naturalist and geologist, 1863; Observations on the glacial phenoniena of Labrador 

 and Maine, with a view of the recent invertebrate fauna of Labrador, Memoirs read beforc the 

 Boston Society of natural history Vol. 1 pt. 2 (1867) p. 267). Jeg har selv tidligere angivet J. eMcnemis 

 fra Newfoundland efter et ungt Exemplar fra Stuvitz i Christiania-Museum, men det var maaskee 

 A. Agassizii. Som unge kunne disse to Arter neppe adskilles, og en Sammenligning mellem hin 

 grønlandske A. Agassizii og Museets unge eller halvvoxne Exemplarer af samme Art fra Maine og 

 Grand-Manan giver derfor intet bestemt Resultat; dertil krævedes et fuldt udvoxet Exemplar fra selve 

 Ny-England, men iøvrigt er Bestemmelsen efter min Mening sikker nok. — Tidligere, da jeg kun 

 kjendte A. Agassizii af Stimpsons iovrigt gode Beskrivelse (Synopsis of the marine Invertebrata 

 of Grand-Manan, 1853, p. 12), var jeg lilboielig tU at drage den ind under A. eucnemis; men det er 

 sikkert urigtigt. 



') Unægteligt synes der at være Arter med denne abnorme Udbredning, f. Ex. Goniaater phrygianus, 

 Paragorgia arborea, Primnoa reseda (jvfr. Verril: On the Polyps and Echinoderms of iNew- 

 England, Proceed. Boston Soc. nat. hist. 1866). 



*) Sars Oversigt af iNorges Echinodermer. (1861.) S. 4— 5. Nordmaii Notiz ubcr die Gattung .4s<ero- 

 phyton, vorkommend in der Liltoralfauna Husslands (Ofversigt af linska Vetenskaps-Socielelens for- 

 handlinger. IV. (1856—67.) S. 33—34). 



