40 22 



Deel samt af de 10 Radialbælter, 5 bredere og 5 smallere) er tæt beklædt med grove Korn, 

 hvilken Beklædning horer op med en skarp Grændselinie i Skivens Rand; Armmellem- 

 rummene paa Bugsiden ere fra den af aldeles (eller næsten aldeles) blødhudedc og nøgne. 

 IVlundpartiet forholder sig ganske som hos en Ophiothrix: et bredt-ovalt Mund- 

 skjold, indadtil lobende ud i en Spids; indenfor det to rundagtige Sidemundskjolde og 

 indenfor dem igjen Mundrammerne, nøgne paa Siderne, d. v. s. uden Mundpapiller, 

 og Kjæberne, hver udstyret med en Gruppe af talrige Tandpap iller. Armene ere 

 temmehg brede og nedtrykte, flade underneden, tagformigt hvælvede ovenpaa; Armbug- 

 pladerne ere dobbelt saa brede som lange (smallere paa selve Skiven), afrundede paa 

 Siderne, hule for og bag' (saaledes næsten af Form som et Ottetal); Kygpladerne ere 

 i Armenes inderste Deel 4 Gange saa brede som lange og begrændsede af parallele Tver- 

 linier. Der er tre glatte, smækkre, kegledannede Armpigge, hvis Længde omtrent er % 

 af Armens Brede paa det Sted, hvor de sidde, eller lig med Længden af 3 Armrygplader; 

 foruden dem er der endnu i Armenes indre Deel een eller to meget &maa, nærmest ved 

 Sugefødderne, men ingen Fodpapiller. Farven er nu — i Spiritus — graagrøn med 

 mørkere Tverbaand paa Armenes Rygside og Pletter paa Skivens. Ski vetvermaal 19°"°, 

 Armlængde c. 100. 



I den seneste Tid er Slægten bleven forøget med een Art: 0. obscura Lgm.^ lige- 

 ledes en indisk Art, hvoraf Museet formeentlig ogsaa besidder et Exemplar, som blev fundet 

 paa en Alecto ^ opgivet at være fra China-Søen. Uen afviger strax meget paafaldende fra 

 O.marmorata derved, at Skivens Radialbæller ikke ere kornede eller tornede, men nøgne, 

 hvilket synes at bekræfte, at Tilstedeværelsen eller Manglen af denne overfladiske Hud- 

 beklædning ikke altid tør benyttes som Slægtscharakteer. — Jeg skal endnu tilføie, at 

 Museet for ikke længe siden af Capt. Henschel fik en Alecto^ tagen ved Java, hvorpaa der 

 ligeledes sad en OpMocnemis ^ der vistnok kommer meget nær ved den Form, som jeg 

 anseer for O. ohscura Lgm.^ men dog afviger fra den ved følgende Træk: 1) Farven er lys 

 caOebrun med mørkere Stænk og Striber, hos O. ohscura mørk karmosinrød ; 2) de brede 

 Radialbælter ere her noget smallere, ikke meget bredere end de smalle ; 3) Armpiggene ere 

 noget længere, og — hvad der turde være det vigtigste — Skivens Underside er 

 tydelig skællet, medens den jo ellers er aldeles nøgen (nudus cute corrugata Lgm.)^ 

 hvad den ogsaa bestemt forekomnier mig at være hos den formeentlige typiske O. ohscura. 

 Skjøndt jeg derfor er tilbøielig til at troe, at det Henschelske Stykke tilhører en ny Art, 

 har jeg dog troet det rigtigst foreløbigt at optage det i Museets Catalog som en Varietet af 

 O. ohscura. 



En anden ligeledes fraNikobar ved Galathea-Expeditionen hjembragt, men ogsaa tid- 

 ligere overseet, sjeldnere Slangestjerne — et særdeles smukt, men ungt Exemplar af Ophiomastix 



