15 33 



forskjellige. De Arter, for hvilke jeg foreslaaer at beholde Navnet Pectinura, nemhg O. 

 gorgonia M. Tr. og O. stellata Lgm. samt efter Deskrivelserne tilhge O. vestita (F.), O. infer- 

 nalis M. Tr. og O. septemspinosa (K. H.) ^ slutte sig meget nøie til ^\æ^\.m Ophiolepis (m.) 

 (s. str.). Det er den samme Skælbeklædning af Skiven, de samme Indsnit i denne ved Armenes Ud- 

 spring, ganske lignende Arme, Armpigge o. s. v. Forskjellighederne indskrænke sig hoved- 

 sagelig til følgende Punkter: Skivens Skæl ere beklædte med Korn, naar undtages de store 

 Radialskjolde, stundom ogsaa nogle andre bestemte Skæl paa Skivens Rygside ') samt Mund- 

 skjoldene og Sidemundskjoldene, hvilke alle ere nøgne. Mundskjoldene, der ligesom hos 

 OpMolepis VI. og Ophiura m. (Ophioglypha Lym.) strække sig noget ud i Armmellemrummene 

 og have en lignende Skjoldform som hos disse Slægter (i det mindste hos O. stellata og 

 O. gorgonia) ere deelte ved en Tversøm i et ydre og et indre Stykke. 1 en naturlig Sammen- 

 stilling af Ophiurslægterne maae disse Pectinura-V ovmer faae deres Plads i samme større 

 Gruppe som Opliioderma ., Ophiopeza., OpMura og OpMolepis \ de ere ret egentlig en Over- 

 gangsform mellem Ophioderma- og Ophiolepis-Qvw^^Qii. 



Ophiarachua incrassata (LmJc.J, som fremdeles bliver Typen for Slægten Ophiarachna 

 (M. Tr.) 7?i. , stemmer vistnok i nogle saakaldte «Charakterer» overeens med de foregaaende 

 (Pectinurerne), men har en aldeles forskjellig, næsten Opln'ocoma- ugiig Habitus og hører rime- 

 ligvis ogsaa hjemme i en anden Afdeling af Ophiuriderne. Det er for det første en ganske anden 

 Skælbeklædning, ikke af forholdsvis store og tykke Plader, men af talrige smaa, tynde 

 Skæl, hvis Tilværelse under Kornbeklædningen man knap aner. Hverken Radialskjoldene 

 eller noget af de andre Skæl, som beklæde Skiven, ere nøgne eller komne tilsyne i denne 

 Kornbeklædning, naar undlages Mundskjoldene og de ubetydelige Sidemundskjolde. Armene 

 udspringe ikke egentlig i Indsnit i Skiveranden, men Skivens Skæl og Korn fortsætte sig lidt 

 ud paa Armenes Basis, stærkest paa Siderne, som to fremspringende kornede Forlængelser 

 eller Flige. Armenes Sideplader ere ikke glatte og bære ikke et større Antal 

 korte og fine, papilagtige Smaapigge langs med deres ydre Rand, men have 

 tvertimod veludviklede Side køle, paa hver af hvilke der er indloddet 3 

 eller 4 stærkt udviklede (om end glatte), strittende Armpigge, der nærmest 

 minde om Ophiocomernes; den underste, som mod Sædvane er den meest udviklede, 

 er saa lang som 4 — 6 Armled. Medens Ligheden med Ophioderma og Ophiolepis idelig 

 paatrænger sig En ved Undersøgelsen af en Pectinura., er det her stadig Ophiocomer-) og 



') f. Ex. hos P. infernalis M. Tr. (Syst. d. Aster). Om Radialskjoldene vare nøgne eller ikke hos P. vestita, 

 er, som anfort, ikke tydeligt af I3eskrivelsen. 



^) Først ved at lære Ophiarachna incrassata at kjende forstaaer man det Udtryk i Slægtsdiagnosen hos 

 M. Tr. : «wodurcii (ved Manglen af Tandpapiller) sie sicli leicht von den Ophiocomen unterscheiden" 

 — en Bemærkning, der er ganske paa sin Plads, naar Talen er om Ophiarachna m. (s. str.), men 

 lige saa overflødig som uforstaaellg, naar Talen er om Pectinurerne, hvem Ingen vilde falde paa at 



5' 



