32 14 



Ophiarachna og charaktcriseret den paa en saadan Maade, at Pectinura vestita kunde gaae 

 ind under den; ja af de i »System der Asteriden» beskrevne 4 indiske Arter synes virkelig 

 de 3 i alle væsentlige Forhold at stemme med den middelhavske Art, saavidt vi kjende 

 denne. Det var derfor ganske i sin Orden, at de nævnte Forfattere i et af deres senere 

 Tillæge) til (1 Systemet« henførte Pectinura vestita til 0/>/warac7ma- Slægten. Alligevel har 

 Heller-) troet at burde gjenoptage den Forb es'ske Slægt som en fra Ophiarachna for- 

 skjellig Slægtslyp; han fandt nemlig i Adriaterhavet en lille Ophiur, som han benævner 

 Pectinura Forhesi^ og som vel har adskillig Lighed med P. vestita og med Ophiarachnerne, men 

 dog, nærmere beseet, fjerner sig fra dem ved flere ikke uvigtige Forhold, f. Ex. derved, at 

 ogsaa Mundskjoldene og Sidemundskjoldene ere skjulte af Kornbeklædningen, at Skiveranden 

 ikke er indskaaren ved Armenes Udspring, Mundskjoldene ikke tvedelte o. s. v. Rigtignok 

 troer Heller tildeels at kunne udjevne disse Forskjelligheder ved at antage, at Korn- 

 beklædningen hos P. vestita tilfældigt kunde være gaaet tabt (ved Slid eller deslige) paa 

 Mundskjoldene, og at disses ydre manglende Hælvte kunde ligesom tænkes erstattet derved, 

 at det eller de to nærmeste Skæl i Armmellemrummene ere Hdt større end de andre — men 

 begge disse Antagelser synes mig dog noget vilkaarlige og tvungne, og det er derfor uden Tvivl 

 ganske rigtigt, at Lj ung man i sin nyeste "Synopsis Ophiuridarum viventium« har stillet 

 P. vestita Forb. og P. Forhesi Heller i to forskjellige Slægter — den første nemlig til Ophia- 

 rachna M. Tr.^ den anden til Pectinura Heil. (non Forb.). Derved vil jeg dog ikke udtale 

 nogen Billigelse, hverken af den Plads (ved Siden a^ Ophiacantha) eller af det Navn, Lj ung- 

 man har indrømmet den sidstnævnte Slægt. Det kunde maaskee forsvares at beholde 

 l!^a\ne[ Pectinura for den Heller ske Form, hvis det var aldeles sikkert, at den af Forb es 

 opstillede Slægt, for hvilken det oprindelig var brugt, faldt sammen med Ophiarachna M. Tr. 

 Men hvis det bliver nødvendigt at kløve denne, maa Pectinura gjenoptages som Slægts- 

 benævnelse for den ene Afdeling — den nemlig, hvori P. vestita Forb. faaer sin Plads — , 

 medens Ophiarachna beholdes for den anden. Den Hellerske P. Forhesi vilde i saa Fald 

 blive foreløbig uden Slægtnavn ; jeg foreslaaer at kalde den Ophioconis. 



At Lj ungman ikke har foretaget denne Kløvning af Ophiarachna M. Tr., hvortil 

 den Omstændighed, at der ligger et Slægtsnavn disponibelt for den eventuelt fraskilte Af- 

 deling, ligesom synes at indbyde, maa vel hidrøre fra, at han ikke har havt Leilighed til at 

 sammenligne Ophiarachna incrassata (Lmh.) med Slægtens andre Arter. Enhver, der er 

 fortrolig med Slægtsphysiognomiet hos Ophiuriderne, vil, troer jeg, indrømme mig, at O. incras- 

 sata og O. stellata f. Ex. ikke kunne staae i samme Slægt. Dertil ere de habituelt altfor 



>) Archiv f. Natuvgescliichle X. (1844), S. 184. 



^) Untersuchiingen iiber die Littoralfauna des adriatischen Meeres. (Silzungsber. d. Kaiscii. Akad. d. 



Wissensch. 13d. XLVI. Wien 1862. S. 421—24, t. Il f. 5—8; Die Zoophylen und Ecliinodcrmcn des 



adriatischen Meeres (I8G8) S. 57). 



