L 



53 71 \jj 



har den aabenbart Intet at gjøre, og da den har en overmaade tydelig og vel udviklet Skive, 

 passer ikke engang formelt den oprindelige Slægtscharakteristik paa den '). 



Jeg kjender O. speciosa kun af Goldfuss's Afbildning og af en Gibsafstøbning, 

 som imidlertid langtfra er saa tydelig som Afbildningen , der synes at være fortræffelig. 

 Hvis denne nu virkelig er til at stole paa i Et og AU — og jeg seer ingen bestemt Grund til den 

 Mistanke, at Goldfus s skulde have suppleret, hvad der kunde sees paa Forsteningen, ved 

 at tage en levende Art til Hjælp, hvilket rigtignok vilde gjøre det misligt at stole paa 

 Figuren alene — erkjender man Armpladernes, Fodpapillernes og Armpiggenes Antal 

 og Form' med samme Bestemthed, som om man havde en endnu levende Slangestjerne 

 liggende for sig. Havde man da nu en Slangestjerne fra Nutiden for sig, som frembød 

 netop de samme Charakterer, som O. speciosa paa Goldfuss's Afbildninger, og navnlig 

 de forstørrede Analyser, fig. 4 b og 4 c, vilde Ingen, som er nærmere bekjendt med Slange- 

 stjernerne, betænke sig paa at svare: det er Armene af en Oplnocomal Ingen anden 

 Slægt end OpMocoma (og Ophiomastix, hvis denne betragtes som mere end en Underslægt 

 af hin) besidder netop denne Form af Ryg- og Bugplader i Forbindelse med glatte Armpigge 

 af denne Længde og Form, samt vel udviklede Fodpapiller (hvoraf O. speciosa ligesom mange 

 Ophiocomer netop har to ved hver Fod). O. speciosa er altsaa en fossil Slangestjerne med 

 Opliiocoma-KvmQ] og dersom der ikke i Skivens Bygning er Noget, som bestemt modsætter 

 sig Henførelsen til denne Slægt, vil denne Henførelse aabenbart være den eneste, som lader 

 sig forsvare; og noget Saadant er der ikke af den simple Grund, at Skiven mangler 

 fuldstændigt med Undtagelse af de Dele, der kunne betragtes som Fortsættelser af 

 Armenes Skelet og umiddelbart omgive den stjernedannede Mund. Selvfølgeligt er denne 

 Mangel af Skive kun en Følge af den Medfart, Dyret har lidt, førend det forstenedes. At 

 Skiven afrives netop paa denne Maade , naar en Slangestjerne udsættes for en noget haard 

 Behandling, f. Ex. i Skraben, er noget meget almindeligt; jeg har havt mange Ophiurider 

 med blødere Skive (især Amphiurer), som det var gaaet paa denne Maade, i mine Hænder, og 

 jeg har havt mere end eet Exempel paa, at endogsaa ikke aldeles Ukyndige i saadanne lemlæstede 

 Exemplarer have formodet Repræsentanter for nye Slægter. Naturligvis skeer det lettest med 

 de Ophiurer, som have en mere blød Skive, f. Ex. Ophiothrix^ Ophiocoma, Amphiura^ Ophto- 

 nephthys o. s. v. , sjeldnere hvor den er dækket med haarde og tykke Skælplader, f. Ex. 

 Oplnolepis (s. str.), OpMoglypha o. s. v. Vilde man a priori danne sig en Forestilling om, 

 hvorledes en fossil OpMocoma vilde komme til at see ud, da er det klart, at den forholdsvis 

 bløde Skivehud under Forraadnelsen af de indre bløde Dele let vilde løsne sig fra det 

 faste Armskelet og opløse sig, saa at den forstenede Slangestjerne kun vilde komme til at 



') Ilabituclt minder Ophiurella Griesbaclni f. Ex. om Opldoghjpha albida {Ford.); bestemme dcii nær- 

 mere formaaer jeg ikke. 



Vidensk. Selsk, Skr., 5 Række, nalurviilensk. og malhcm. ATd., 8 Bd. II. 10 



