59 



1307. 



Wälborne Herr Archiater samt Riddare 

 af Kongl. Nord-Stjerne Orden, 

 Höggunstige Gynnare ! 



Under Hr Handelsman Hultéens couvert hade jag den äran at få 

 emottaga Wälborne Hr Archiaterns högstvördade skrifvelse, för hvilken 

 aflägges ödmjukaste tacksägelse. Det fägnar mig, at de öfverskickade 

 Wäxterna dock en gång riktigt framkommit. Nu äro de just på det 

 stället de böra vara; och hvaräst de anses med helt andra ögon än 

 här. Wälborne Herr Archiatern behagar misstro Spircea sorbifolia för 

 att wara en Sambuci species; men om hon blir vid lif, lärer hon sjelf 

 med tiden upvisa sitt attestat och frikänna mig för et felsteg, som åt- 

 minstone förtjente handplaggor, hälst då jag sedt den i blomma, från 

 hvilken den öfversända var en telning. Dock kan väl vara möjeligt, at 

 Skepparen under vägen gjordt något bofstycke. 



Af Spiraea salicifol. 1 samlade jag förleden höst en hel hop frön i 

 tanke at försöka, om de här skulle så fullkomligt få mogna, at jag ge- 

 nom frö-såning skulle kunna få mig en tillräckelig mängd plantor. I 

 våras besådde jag en hel säng dermed, hvilka alla emot min förmodan 

 gingo up och voro nu i höstas fingers långa. På prof har jag lemnat 

 dem alla otäckta öfver vintern, at se om de härda ut. Denna höst var 

 jag nyfiken at se efter frön på Sp. sorbifolia; men fan t ej et enda som 

 dugde, utan alla sågo ut som smått fnas, utan någon kerna. Jag gis- 

 sar, at hon bör stå någorlunda fuktigt, om den skal gifwa fulkomliga 

 frön; dock hon förökar sig starkt genom rotskått, som i ömnighet slå 

 ut rundt omkring henne. Deremot fan t jag på Spircea crenata åtskilliga 

 frön, som tycktes vara kärnfulla, dem jag nästk. våhr tänker at utså. 



frukten af N. Nelunibo från Wolga lät jag första sommarn jag kom 

 hit till Träg. inkasta i et dike, sedan jag förut ristat up den på en 

 sida och rullat in den i en lerboll efter Hr Collegie-Rådet Lerches an- 

 ledning; men oaktadt alla dessa hocus pocus ville den ej gå up. Nu i 

 sommars hade jag åter lust at probera med några kärnor, som blifvit 

 öfver. Jag skar sakteligen bort hela det hårda skalet, utan att på min- 

 sta sätt skada kärnan, lade dem sedan i lerblandad mylla i en kruka 

 och nedsatte hela krukan i et Watt-kar i Trägården. Efter 8 ä 10 

 dygn såg jag med förundran min Nelumbo upgången ; Men det gick 



