95 



äro sällsynta, emedan de om dagarna göma sig i bergsskrefwor, och gå 

 endast fram om nätterna (emedan de då bäst skola se), hwarföre de 

 ock äro så swåre att fånga, om man ej råkar dem i deras hiden. 



Nu åter hit til Gunnarskog, der jag knapt släpt någon människa, 

 som kunnat gifwa mig uplysning om Lodjur. 



Här är hwar annan man skötte, men de sälja sina masta produc- 

 ter til Norrige. Öfwer 200 hafwa instämt deruti, at kattloar gifwas och 

 at de äro rara at få, emedan de om dagen göma sig i fiällerna, men 

 att de skiljas wida från andra Loar, eller som de säga : Gjöpar. 



Ifrån min första barndom har jag hört omtalas och trott 3 slags 

 Loar: Warglo, Bäflo och Katt-lo, men här omtalas almänt 4 slag, och 

 jag har gort den invändning mot bönder och finnar, at de kunde skifta 

 färg på wissa årstider, äfwensom Haren etc, rnen då har icke en, utan 

 många swarat mig, at de fångat af alla 4 slagen på en och samma tid, 

 och ingen har warit den andra lik, hwarken til färg eller storlek, och 

 att de hade derpå icke et, utan hundrade exempel. 



1) Sjelfwa Ulfgjöperna äro store, som wargar, grundfärgen sniövit 

 med täta swarta spottor. Et sådant skinn har kostat i Ghristiania 20 

 Riksd:r och här 42 V2 d:r S:mt. 



2) De wakrare Ulfgjöperna, som äro något mindre. Hanerna äro 

 bruna om somaren, men hwita om wintren med små spottor. Honorna 

 äro altid grå, men hafwa lika spottor eller fläckar*. 



3) Räfgjöpor eller Räfloar. 



4) Katte-gjöpor äro sniöhårade och lika stora med uttrar. 

 Alla slagen skola hafva kort rumpa. 



Jag har orsak beklaga, at jag ej fick öfwerstyra min kattlo Herr 

 Archiatern lefwande: dock hafwa både bönderne och Finnerna härstädes 

 lofwat skaffa mig ännu en i lifwet, i hwilket hopp jag nu, så länge, 

 får lefwa. 



Jag har haft äran förut berätta, det Linncea i Bergslagen vid Phi- 

 lippstad kallas Tceger och myrtceger samt här wid gränsen i Kiöla socken 

 Dr e f Etter sgräs. Nu får jag tillägga, at hon här i soknen kallas 

 Nwilsgräs och Le-gräs, och brukas äfwen här mot sorka och utslag på 

 späda barn, som här kallas Näril (neml. sorkan), då de löga dem i 

 vatn, hwari örten år kokad, med den wärkan, at jag ock för 8 dagar 



* En sådan Hanne har en bonde nu nyl. fått under en gildrad stack. 

 Skinnet är wackert, men de säga, at det blitt dubbelt wackrare, om han fått 

 lefwa til Kyndersmässan. 5 klor hade sutit på livar foten utom Sporrklorna, 

 men de woro afskurne, så at jag ei kunde se deras storlek. Skinnet är 1 7» 

 aln långt. 



