143 



Archiatern verificera el:r rätta mina numror, som utwisa min mening om 

 örtens namn, således t. e. — 83. 31 är Lotus corniculuta o. s. w. 

 Herr Achiaterns bref må ock wäl förseglas och sedan addresseras i ett 

 couvert a Son Excellence, Monseigneur le Gömte de Moltke Grand Mare- 

 chal de la Cour & Chevalier de 1'Ordre de 1'Elefant &c. &c. a Copen- 

 hague. Wille Herr Archiatern första gången skrifwa äfwen till Grefwen 

 ett bref af några rader på Swenska, wore det så mycket bättre. Annars 

 kan ock Herr Archiatern addressera brefwen till danska ministern här i 

 Gonstantinople, som wore kanske än bättre, och gjorde mindre adtention. 

 Så länge den nuwarande är här, är addressen denna, a Monsieur Mon- 

 sieur de Gaehler Envoyé Extraordinaire de la Majesté Le Roi de Danne- 

 marc a Gonstantinople. Den addressen gör ock förmodehn brefgången 

 snarare, och är, som jag tror, på alt sätt den bästa. Will ock Herr 

 Archiatern addressera brefwen till Swenska Envoyén Gelsing 1 här, en 

 öfwermåttan god Herre, är det allt detsamma. 



Herr Archiatern will ej låta mig weta sätt att conservera indiska 

 frön. Jag nekar ej, att Herr Archiatern som jag har orsak att förtryta 

 de anstalter, som gjordes i Danmark att binda mina händer. Men jag 

 kan edligt betyga, att det ej är de mägtigas skuld der i riket, utan nå- 

 gra halflärda windmakares jalousie, som bekanta i landet genom alle- 

 handa canaler och prsetexter hafwa tillwäga bräkt så besynnerliga in- 

 skränkningar, hwilka dock, om Gud låter mig komma hem, ingen suite 

 kunna hafwa. Herr Archiatern täckes derföre likafullt tro, att både 

 Gref Moltke och Geheimderådet Bernsdorff, som det masta beror på i 

 Danmark, äro ädelsinta Herrar och wetenskapens befordrare, och det jag 

 för min del äfwen kan tillägga, hade en nådig tanka om mig, då jag 

 begynte resan från Danmark, hwilken tanke jag ock hoppas med trohet 

 i min syssla bibeholla, om det ock qwalde tusende afwundsjuka. I an- 

 ledning af allt detta ber jag ännu ödmjukehn, att ej för det som är al- 

 deles utan min skuld, och i sig sjelf af litet betydande, låta mig mista 

 något af Herr Archiaterns förtroende, som jag aldrig skall missbruka, 

 och aldrig sätta mindre wärde på, än jag härtills gjordt. Wetenskapen, 

 som Herr Archiatern så högt älskar, må ej lida för det en och ann i 

 Danmark är orimlig i national tankar. Om fröförwaring, tror jag ej att 

 det går an med salter; de göra endast en kort köld. Jag förmodar, att 

 när jag tar frön altid med deras Gapsula och lämnar dem så, mogna 

 de bättre och conserveras tämle:n wäl. De som ej ha Gapsulas ärnar 

 jag lägga bland agnar. Jag menar, då otorkad säd i sina agnar håller 

 sig flera år utan att taga hetta, som den annars gör (hwarom Prof. 

 Kalm skrifwit i Act. Holm. 2 ), så måste ock andra frön göra detsamma. 



